Постанова
Іменем України
22 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/23356/16-ц
провадження № 61-8591св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - Одеська міська рада, державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори Вахненко Юлія Олександрівна, 
особа, яка подавала апеляційну скаргу та касаційну скаргу - ОСОБА_2 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2017 року у складі судді Кравчук Т. С. та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2019 року  у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Погорєлової С. О., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У  грудні 2016 року ОСОБА_1   звернулася до суду з позовом  до ОСОБА_3 про визнання  права власності на спадкове майно. 
Позовна заява мотивована тим, що 22 листопада 2016 року позивач отримала від державного нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори          Вахненко Ю. О. постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій: видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру під АДРЕСА_1 , яка належала її тітці, ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з відсутністю  оригіналів правовстановлюючих документів на квартиру і арештом, накладеним ухвалою Приморського райсуду м. Одеси від 24 березня 2014 року по справі № 520/15175/13ц. 
06 вересня 2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги, замінивши відповідача ОСОБА_2 на Одеську міську раду та нотаріуса Шостої одеської державної нотаріальної контори   Вахненко Ю. О. 
Просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2017 року  позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 19 березня 2019 року  апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2017 року залишено без змін.  
Рішення судів мотивовані тим, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2019 року ОСОБА_3   подала касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2019 року, ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суди прийшли до хибного та передчасного висновку про те, що позивач позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку, визначеному законом (у нотаріуса), оскільки нотаріус має повноваження щодо витребування необхідних дублікатів правовстановлюючих документів. В провадженні Касаційного цивільного суду знаходиться цивільна справа № 520/15175/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним, усунення від спадкування та визнання права власності на ту ж саму квартиру, що є спадковим майном. 
Позиція інших учасників справи
Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не надали. 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
Ухвалою Верховного Суду від 27 червня 2019 року  поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з суду першої інстанції. 
19 липня 2019 року матеріали цивільної справи № 522/23356/16-ц  надійшли до Верховного Суду.
23 липня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу          Дундар І. О. 
Ухвалою Верховного Суду від 09 вересня 2019 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими, тому, враховуючи, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_4 , наявні підстави для задоволення позову.
При залишенні рішення суду першої інстанції без змін апеляційний суд вважав, що ОСОБА_2 в суді не довела, що вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 .
Однак, колегія суддів Верховного Суду з таким висновком не погоджується, оскільки суд апеляційної інстанції не звернув уваги на наступне.
У частині першій статті 352 ЦПК України закріплено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від  05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження                                          № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
У пункті 3 частини першої статті 362 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
Тобто, у разі подання апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.
В той же час відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Отже, у разі якщо апеляційний суд встановить, що судовим рішенням вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи, що не були залучені до участі у справі, це є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Апеляційний суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка не брала участь у справі, дійшов помилкового висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
Відповідно до пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену постанову апеляційного суду скасувати, передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Постанову Одеського апеляційного суду від 19 березня 2019 року скасувати.
Справу № 522/23356/16-ц направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Одеського апеляційного суду від 19 березня 2019 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                    В. І. Крат
Судді:                                                                                       Н. О. Антоненко     
                                                                                                             І. О. Дундар 
                                                                                       Є. В. Краснощоков
                                                                                       М. М. Русинчук