ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 січня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/6491/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року 
у справі №160/6491/19 
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД"  
до  Дніпропетровської митниці ДФС     
про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,- 
ВСТАНОВИВ:
 11  липня 2019 р.   Товариство з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД" звернулось до суду з адміністративним позовом до   Дніпропетровської митниці ДФС   в якому просило  визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 27.05.2019 року №UA110180/2019/400043/2. 
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що заявлена митна вартість товару підтверджується необхідними супроводжуючими документами, а отже підстав для коригування заявленої митної вартості не вбачається. Позивач зазначає, що оскаржувані рішення Дніпропетровської митниці ДФС є протиправними, оскільки, вони прийняті з порушенням зазначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності і правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 р. у справі № 160/6491/19 адміністративний позов   Товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ ТРЕЙД"  до  Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів - задоволено. 
Судом встановлено, що позивачем з метою митного оформлення придбаного товару, до контролюючого органу подано необхідні документи. Відповідачем під час перевірки документів виявлено розбіжності в супровідній документації, що обумовили сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. З огляду на відсутність надання додаткових документів позивачем, контролюючим органом прийнято рішення про винесення карки відмови у митному оформленні та рішення про коригування митної вартості товару. Не погодившись з якими позивач звернувся до суду. Дослідивши встановлені по справі обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані позивачем документи в повному обсязі підтверджують заявлену митну вартість товару. В свою чергу відповідачем не доведено обґрунтованість сумнівів щодо визначеної декларантом вартості товару. Наведене обумовило прийняття рішення про задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду, Дніпропетровською митницею ДФС  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 р. у справі № 160/6491/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що позивачем не надано до митного оформлення документів на підтвердження витрат упаковки, навантаження та транспортування товару, як передбачено умовами угоди. Також позивачем не надано документів, що підтверджують якісні характеристики товару, що впливають на його вартість. 
В судовому засіданні  апеляційної інстанції  представниками сторін  надані  пояснення  та заперечення  щодо доводів апеляційної скарги. Представником відповідача зазначено, що  у Дніпропетровської митниці   при вирішенні   питання розмитнення  ввезеного позивачем товару,   на виконання    наданих законом повноважень, витребувано додаткові   документи, які  б     підтверджували   витрати на  транспортування товару. З огляду на  надані декларантом  додаткові  документи,  митниця дійшла висновку , що  позивачем   не підтверджена дійсна вартість товару і з огляду на зазначене прийняла рішення про коригування   митної вартості. Крім того, представником митниці зазначено, що  заявка № 3  на транспортно –експедиторське обслуговування  містить  інформацію   щодо 4 контейнерів, в той час як   позивач  оформляв 2  контейнери.
Представником позивача   спростовано позицію  митниці, заявлено про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції і відсутність підстав для  задоволення апеляційної скарги.
         Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,  заслухавши пояснення  представників сторін, колегія суддів не вбачає підстав  для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, між ТОВ «АМТ Трейд» та компанією «Weifang Greenmaster Machinery Co., LTD (Китай) укладено зовнішньоекономічний контракт №DJT/3 від 24.11.2017 року. На виконання умов укладеного товару, позивачем придбано «грунтофрез» в асортименті машини сільськогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту, загальною кількістю 407 шт. на загальну суму 137289,00 доларів США.
З метою митного оформлення ввезеного товару, позивачем 22.05.2019 року подано електронну митну декларацію №UA1101809/2019/408404, відповідно до якої позивачем заявлена митна вартість, що визначена за умовами контракту, із застосуванням основного методу. Загальна сума товарів за даною митною декларацією встановлена декларантом у сумі 137 289,40 доларів США.
Для митного оформлення позивачем подано документи, встановлені ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний контракт №DJT/3 від 24.11.17 року; специфікація №2019-4 від 13.02.2019 року, інвойс DJT2018-4 від 13.03.2019 року, пакувальний лист від 13.03.2019 року, а також для підтвердження транспортних витрат надано договір транспортно-експедиційного обслуговування №328/2-К від 14.12.2018 року, додаткова угода 31 від 15.02.209 року, гарантійний лист №2, заявка на ТЕО №3 від 13.03.2019 року, коносамент №598382118 від 25.03.2019 року, рахунок на оплату морського фрахту 4 контейнерів №099 від 06.05.2019 року, довідка про транспортні витрати від 06.05.2019 року №0506/ІТ/2019, акт виконаних послуг від 06.05.2019 року.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Дніпропетровською митницею ДФС встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:
1) надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містять інформації стосовно виконання робіт з навантаження вантажів замовником та вартості таких робіт;
2) з метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 14.12.2018 року №328/2-К, відповідно до якого під кожне окреме перевезення клієнт подає експедитору письмову заявку на експедирування, при підтвердженні заявки експедитор зазначає в заявці перелік послуг, їх вартість, розмір плати експедитору.
Разом з тим, вказаний документ (заявка), що містить відомості щодо особливостей конкретного перевезення та його вартості, до митного оформлення не надано, що унеможливлює підтвердження включення у повному обсязі до заявленого рівня вартості витрат;
3) до митного оформлення не надано документи, що підтверджують якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість;
4) до митного контролю надані відомості щодо технічних характеристик обладнання, проте вказані документи не містять відомостей про їх видавника чи інформації, що може бути ідентифікована з оцінюваною партією товару.
Дніпропетровською митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: прайс-листи, комерційні пропозиції; виписку з бухгалтерської документації; транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка); висновки про якісні/вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 24.05.2019 року декларантом до митного органу надано наступні документи: прайс-лист від 11.02.2019 року, комерційна пропозиція від 11.02.2019 року.
За результатом проведеної митної оцінки, митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA110180/2019/400043/2 від 27.05.2019 року, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товару із застосуванням резервного методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 2,22 доларів США/кг.
У зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, позивачу відмовлено в митному оформленні.
Не погодившись з позицією митного органу та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов товариства, дійшов висновку, що позивачем   наданий достатній вичерпний перелік документів, який підтверджував заявлену митну вартість товарів, наявність розбіжностей щодо числових значень митної вартості у яких митним органом не доведено. Надані позивачем документи також не містять ознак підробки, містили всі відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості товарів, та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. А відтак, за висновками суду першої інстанції, у Митниці не було підстав для сумніву правильності митної оцінки товару.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Митного кодексу України (далі - МК) митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.
Згідно частини першої статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 МК).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 52 МК декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.
Відповідно до частини першої статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
У частині другій цієї статті наведений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Частиною третьою статті 53 МК встановлено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з положенням частини четвертої вказаної статті у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.
Відповідно до частини першої статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому у митного органу можуть виникнути обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК.
У свою чергу, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом, та  з урахуванням   тих особливостей, що  обумовлені контрактом, щодо  умов  поставки, навантаження,  і інше.
З матеріалів справи вбачається, що спірне рішення обґрунтоване тим, що документи, надані позивачем до митного оформлення, містять розбіжності, декларантом подано не всі додаткові документи для підтвердження митної вартості.
Встановивши вказані обставини, які, на думку митного органу, викликають сумніви щодо правильності визначення митної вартості, відповідач на виконання вимог ч. 3 ст. 53 МК витребував у позивача додаткові документи.
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до частини першої статті 55 МК рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно пунктів 1, 4 частини другої статті 55 МК прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товару №UA110180/2019/400043/2 від 27.05.2019 року підставою для його прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
Неможливість визначення митної вартості за основним методом в оскаржуваному рішення обґрунтовано неподанням позивачем витребуваних митним органом документів.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Колегія суддів зазначає, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані рішення митного органу є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.
Натомість, митним органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару, не спростовано дійсність поданих до митного оформлення документів, достовірність і об`єктивність зазначених відомостей, не доведено наявності підстав для витребування від позивача (декларанта) додаткових документів, а також застосування другорядного методу визначення митної вартості товарів, не надано доказів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не дотримано передбаченого ст. 57 МК України порядку визначення митної вартості товару. 
Доводи апеляційної скарги та   викладена в судовому засіданні   правова позиція   відповідача  не є достатніми для скасування правильного  по суті рішення суду.
З огляду на викладене, підстав для застосування ст. 317 КАС України, не вбачається.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  19 вересня 2019 р. у справі № 160/6491/19 - залишити без задоволення.
Рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  19 вересня 2019 р. у справі № 160/6491/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко