КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
Єдиний унікальний номер справи: 753/14335/19         Головуючий у суді першої інстанції:  Коренюк А.М.
Номер провадження: 22-ц/824/1034/2020                       Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.

ПОСТАНОВА
іменем України
 
   22 січня 2020 року  Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Головуючого - Коцюрби О.П. 
Суддів: Нежури В.А., Сержанюка А.С.
при секретарі - Перебитюку А.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про визнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 08 серпня 2019 року таким, що не підлягає виконанню, - 
 
в с т а н о в и в :
 
До Дарницького районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1. із заявою про визнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом міста Києва     08 серпня 2019 року за наслідками розгляду заяви  ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, таким, що не підлягає виконанню з підстав того, що на його думку, за двома виконавчими провадженнями проводяться аналогічні виконавчі дії, помилковості його видачі, неповного з`ясування судом дійсних правовідносин між сторонами, вказує на те, що діти проживають з ним, а тому у суду не було підстав стягувати з нього аліменти на утримання дітей.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року ОСОБА_1 в задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.
Посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права  просив ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від            07 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким визнати судовий наказ, виданий Дарницьким районним судом м. Києва 08 серпня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.
При відкритті апеляційного провадження, ОСОБА_2 надавався строк, протягом якого вона могла подати відзив на апеляційну скаргу, проте, наданим їй правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу вона не скористалася.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання судового наказу, виданого Дарницьким районним судом міста Києва від 08 серпня 2019 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей таким, що не підлягає виконанню, Дарницький районний суд міста Києва виходив з відсутні правових підстав для задоволення вимог заявника. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, вважає його законним, виходячи з наступного.
З матеріалів цивільної справи вбачається, що судовим наказом, виданим Дарницьким районним судом міста Києва 08 серпня 2019 року за наслідками розгляду заяви  ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей, стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на утримання сина ОСОБА_5 ,         ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від його заробітку/доходу щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи із дня пред`явлення заяви до суду -                                         18 липня 2019 року.
Судовим наказом Балаклійського районного суду Харківської області від           28 травня 2019 року аналогічну заяву  ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей задоволено.
Ухвалою  Балаклійського районного суду Харківської області від                                    01 липня 2019 року, яка набула чинності згідно постанови Харківського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року, постановлений Балаклійським районним судом Харківської області судовий наказ від 28 травня 2019 року визнано таким, що не підлягає виконанню.
В ч.ч.1,2 ст. 432 ЦПК України вказано, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Норма ч. 2 ст. 432 ЦПК України має чітку конструкцію й передбачає, що у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
За правилами ч.ч. 1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд не може збирати докази, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 
Заявником не надано суду доказів про те, що виконавчий документ (судовий наказ) було видано помилково, а його посилання на те, що наявні два виконавчі документи (судові накази), за якими проводяться аналогічні виконавчі дії щодо стягнення з нього аліментів, є безпідставними, так як ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 01 липня 2019 року, яка набула чинності згідно постанови Харківського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року, постановлений Балаклійським районним судом Харківської області від                                28 травня 2019 року судовий наказ визнано таким, що не підлягає виконанню, тому на даний час наявний до виконання лише один виконавчий наказ - виданий Дарницьким районним судом міста Києва 08 серпня 2019 року за наслідками розгляду заяви  ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дітей.
За таких обставин, посилання ОСОБА_1 на помилковість його видачі, неповне з`ясування судом дійсних правовідносин між сторонами, на те, що діти проживають із ним, в зв`язку з чим у суду не було підстав стягувати з нього аліменти на утримання дітей, колегією суддів до уваги не приймаються, так як        ОСОБА_1 не доведено в суді ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог або заперечень, тому, висновок Дарницького районного суду міста Києва про відмову ОСОБА_1 в задоволенні заяви про визнання виданого судового наказу Дарницьким районним судом міста Києва 08 серпня 2019 року таким що не підлягає виконанню у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей є правильним та ґрунтується на вимогах закону.
Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки. суд першої інстанції розглядаючи спір повно та всебічно дослідив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм матеріального і процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
    Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
    Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року залишити без змін.
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

    
Головуючий:                                                                               О.П. Коцюрба
                                                      
Судді:                                                                                                         В.А. Нежура 
 
А.С.  Сержанюк