ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 р. 	Справа № 520/3844/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю " Агро Пульс Сервіс" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року, (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.) по справі № 520/3844/19
за позовом        Головного управління ДПС у Харківській області  
до     Товариства з обмеженою відповідальністю " Агро Пульс Сервіс"                 
про накладення адміністративного арешту на кошти,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДФС у Харківській області (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:
- накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків ТОВ «Агро Пульс Сервіс», а саме: МФО 307770, АТ «А-Банк», номер рахунку НОМЕР_1 ; МФО 307770, АТ «А-Банк», номер рахунку НОМЕР_2 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року позов задоволено.
 Накладено адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків ТОВ «Агро Пульс Сервіс», а саме: МФО 307770, АТ "А - БАНК", номер рахунку НОМЕР_1 ; МФО 307770, АТ "А - БАНК", номер рахунку НОМЕР_2.
ТОВ «Агро Пульс Сервіс» (далі - відповідач), не погодившись з рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зазначає, що підставою для звернення контролюючого органу з даним позовом є наявність у платника податку податкового боргу. Проте, суд першої інстанції не звернув уваги, що ТОВ «Агро Пульс Сервіс» податкового боргу не має, а тому відсутні підстави для накладення адміністративного арешту коштів на рахунках відповідача. Також зазначає про не врахування практики Верховного Суду, викладеної в постанові  від 28.05.2019 р. по справі № 813/3943/17.  
ГУ ДФС у Харківській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що підставою для звернення до суду слугував не допуск до перевірки, який визнається відповідачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України  справа розглянута  в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020р. проведено заміну первісного позивача на належного, а саме на Головне управління ДПС у Харківській області. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що 03.04.2019 р. заступником начальника ГУ ДФС у Харківській області на підставі пп.78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України видано наказ № 2525 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агро Пульс Сервіс», направлення на перевірку від 05.04.2019 р. № 3319 та № 3320 (а.с. 12-15).
05.04.2019 р. фахівцем ГУ ДФС у Харківській області здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «Агро Пульс Сервіс» (вул. Соіча, 4, м. Харків) з метою проведення перевірки.
Директор ТОВ «Агро Пульс Сервіс» Рижков Д.Ю. отримав копію наказу на проведення перевірки, проте ознайомитись із направленням на перевірку та допустити до проведення перевірки відмовився через відсутність правових підстав для її проведення, про що позивачем складено акт від 05.04.2019 р. № 2222/20-40-14-12-09/41328729 "Про не допуск  до проведення перевірки" (а.с. 11).
Відповідно до рішення ГУ ДФС у Харківській області № 19212 від 16.04.2019 р.  застосовано умовний адміністративний арешт майна  та коштів платника податків - ТОВ «Агро Пульс Сервіс» (а.с. 9).
Наказ № 2525 від 03.04.2019 р. та рішення № 19212  від 16.04.2019 р. за наслідками оскарження в судовому порядку не скасовані та є чинними (рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 03.06.2019, постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2019 р. по справі № 520/3453/19) (а.с. 71-74).
У зв`язку з викладеним Головне управління ДФС у Харківській області звернулося до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт не допуску на перевірку є доведеним, а отже є підстави для застосування адміністративного арешту коштів.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з п. 94.4 ст. 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені п. 94.2 ст. 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Із системного тлумачення положень ст. 94 ПК України колегією суддів не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.
Стаття 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.
Натомість, приписи ст. 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.
Непідтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право податкового органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених ПК України.
Аналіз вищевказаних норм ПК України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених п. 94.2 ст. 94 ПК України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 27.11.2018 р.  по справі № 820/1929/17, від 12.02.2019р. по справі № 820/2455/18 .
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Отже, оскільки судовим розглядом встановлено факт не допуску до проведення перевірки, законність якої підтверджено в судовому порядку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для застосування адміністративного арешту на кошти ТОВ «Агро Пульс Сервіс».
Доводи апелянта про відсутність підстав для накладення арешту на кошти у зв`язку з відсутністю  у товариства податкового боргу, та не врахування сталої практики з цього питання Верховного Суду, зокрема  постанови від 28.05.2019 р. по справі № 813/3943/17 колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в цій постанові Верховний Суд не вирішив спір по суті та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції для з`ясування законних підстав  проведення перевірки, дотримання процедури її призначення та проведення, наявності чи відсутності у товариства підстав для відмови у допуску до перевірки. 
Крім того в цій постанові  Верховного Суду  відсутні посилання на пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України як на виключне право податкового органу звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, лише у разі наявності податкового боргу. 
Отже, зазначеним судовим рішенням не було прийнято правового  висновку про можливість накладення арешту на кошти платника   податків лише за відсутності податкового боргу.
Також судом першої інстанції вірно встановлено, що наказ на проведення  документальної перевірки  від 03.04.2019р. оскаржувався відповідачем до суду, за наслідками розгляду якого рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2019р. , яке набрало законної сили постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2019р. в задоволені позову ТОВ " Агро Пуль Сервіс" відмовлено.
Зазначеним судовим рішення встановлено наявність підстав для проведення перевірки та правомірність наказу про її призначення. Факт не допуску відповідачем податкового органу до перевірки визнається сторонами по справі, та підтверджується відповідним актом про не допуск.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. 
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю " Агро Пульс Сервіс" - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 по справі № 520/3844/19 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	Т.С. Перцова    С.П. Жигилій