Справа № 133/2415/19
Провадження № 22-ц/801/171/2020
Категорія: 39
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Шемета Т. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року	Справа № 133/2415/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді Шемети Т. М. (суддя-доповідач),
суддів Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,
учасники справи:
позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Сєчко В. Л. в м. Козятин, дата складенні повного судового рішення відповідає даті його постановлення, -
в с т а н о в и в:
13 вересня 2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся у суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивувавши його тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17 липня 2007 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 9 000 гривень. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15 серпня 2019 року становить 14 521, 48 грн та складається з: 6 235, 58 грн – заборгованості за тілом кредиту; 2 656, 75 грн - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованості за нарахованими відсотками; 3 999, 56 грн -нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн – нарахована пеня за несвоєчасність
сплати боргу на суму від 100 грн, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг; 250 грн штраф (фіксована частина); 679,59 грн штраф (процентна складова). 
Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено через недоведеність позовних вимог.
Рішення мотивовано тим, що надані суду позивачем копії «Умов та правил надання банківських послуг» не містять підпису відповідача та не можуть слугувати підтвердженням, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного 17 липня 2007 року Договору, що позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх позовних вимог та розміру заборгованості, зокрема, укладення договору про надання банківських послуг між позивачем та відповідачем, видача відповідачу після укладення кредитного договору банківської картки та відкриття карткового рахунку. Крім того в матеріалах справи відсутній Витяг з «Тарифів банку», що, в свою чергу, унеможливлює встановлення використання відповідачем кредитної карти та кредитних коштів, визначення тривалості пільгового періоду по кредиту, процентної ставки на місяць за користування кредитом, розміру обов`язкового щомісячного платежу, розміру неустойки за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів тощо, а подані банком до суду докази на підтвердження позовних вимог є суперечливими. 
З таким рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 03 грудня 2019 року подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем була надана до суду копія заяви – анкети від 17 липня 2007 року, у якій сторони погодили розмір відсоткової ставки 3% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, розмір штрафу при порушенні термінів платежів понад 120 днів в розмірі 250+5% від суми позову. 17 липня 2007 року відповідачу було відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку № НОМЕР_1 , яка в подальшому перевипускалась. Стверджує що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі та зрозумілі умови договору, жодних заперечень щодо розміру заборгованості від відповідача не було, отже вона погоджувалась із розміром нарахованих відсотків та неустойки.
Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.
Відповідно до ч. 1ст. 369ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
По справі встановлено наступні обставини:
17.07.2007 року відповідач ОСОБА_2 підписала анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначено, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правила надання банківських послуг, а також Тарифами, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг. В заяві також зазначено, що базова ставка за користування кредитом 3 % на місяць на залишок заборгованості, розмір штрафів при порушенні термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів, а саме 250 грн + 5% від суми позову (а.с. 13). 
27 травня 2012 року ОСОБА_3 одружилася з ОСОБА_4 та змінила прізвище на Цімох (копія паспорта а.с. 30).
Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором станом на 15 серпня 2019 року становить 14 521, 48 грн, з яких: 6 235, 58 грн – заборгованість за тілом кредиту; 2 656, 75 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 3 999, 56 грн - пеня за прострочене зобов`язання; 700 грн - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, а також заборгованість по судовим штрафам у розмірі 929, 59 грн (а.с. 5-12).
Відповідно до нової редакції статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» останнє є правонаступником за всіма правами і обов`язками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а. с. 35-36);
Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Згідно положень статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Доказування не може гуртуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України), обґрунтування вимог учасників справи та обставин, які мають значення для справи, повинні здійснюватися за допомогою належних допустимих і достовірних доказів (ст. ст. 76 – 79 ЦПК України).
Апеляційний суд не може погодитись із висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем факту виникнення будь-яких зобов`язань перед Банком з боку ОСОБА_2 , доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними, з огляду на таке.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За загальними принципами цивільного судочинства змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування.
Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами.
Проте, ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження (пункт 1 частини першої статті 274 ЦПК України), не подала, як і жодних доказів на спростування факту використання нею кредитних коштів.
Таким чином, з урахуванням наявних у справі письмових доказів: анкети-заяви, в якій міститься відмітка про отримання кредитної картки «Універсальна» (а.с. 13); розрахунку заборгованості (а.с. 5-12), у суду першої інстанції не було підстав для висновку про недоведеність факту отримання відповідачем кредитної картки та використання встановленого кредитного ліміту.
Відтак, з огляду на те, що фактично отримані та використані ОСОБА_2 кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - в суду першої інстанції не було підстав для відмови у стягненні з відповідача суми фактично отриманих нею кредитних коштів. 
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність заборгованості по тілу кредиту в розмірі - 6 235, 35 грн та заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі - 2 656, 75 грн, що відповідає наданому розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17 липня 2007 року (а.с. 5 - 12), а відтак позов в цій частині підлягає до задоволення.
З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги в цій частині є підставними, а оскільки суд першої інстанції без повного та всебічного дослідження обставин справи та на підставі неповно встановлених фактичних обставин справи дійшов невірного висновку про відсутність доказів виникнення у відповідача зобов`язань перед позивачем, то ухвалене по справі рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області підлягає скасуванню в цілому.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк вказував на те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, підписавши Заяву та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», в якій зазначено розмір процентів, пені, штрафу, та міститься застереження про погодження з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, що є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), в якій предметом розгляду були подібні правовідносини, зауважила, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання анкети – заяви, оскільки за умови що вони не містять підпису позичальника, немає підстав вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.
Тобто при вирішенні спору суд повинен з`ясувати які саме умови включені в заяву позичальника. 
В анкеті-заяві, підписаній позичальником визначено базовий розмір процентної ставки 3 % на місяць (36 % на рік) та передбачено розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж 120 днів, а саме (250 грн+5% від суми позову) (а.с. 13).
Відтак, слід дійти висновку, що сторони погодили умови договору по нарахуванню процентів та штрафів.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається що заборгованість по відсотках за договором № б/н від 07 липня 2007 року відсутня (а.с. 5 – 12).
Стосовно позовних вимог про стягнення пені в розмірі 3 999, 56 грн, яка нарахована за прострочене зобов`язання та пені в розмірі 700 грн, яка нарахована за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, слід зазначити наступне.
У заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскільки в анкеті-заяві від 17 липня 2007 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені, тому позов в частині вимоги про стягнення пені не може бути задоволений у зв`язку з їх безпідставністю через відсутність обов`язку відповідача по їх сплаті.
Не може бути задоволена також позовна вимога в частині стягнення штрафу (фіксована складова) в розмірі 250 грн, який передбачено в підписаній позичальником анкеті – заяві (а.с. 13) оскільки відповідно до змісту ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання, а відтак погоджена сторонами умова про нарахування штрафу (фіксована частина) в твердій грошовій сумі прямо суперечить нормам закону, а як зазначено в частині 1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу.
Стосовно вимоги про стягнення штрафу (процентна складова) в розмірі 679, 59 грн, слід зазначити наступне:
Відповідно до погоджених сторонами Умов кредитування, зазначених в підписаній позичальником ОСОБА_2 анкеті - заяві (а.с. 13), сторони домовилися, що штраф складатиме 5 % від суми позову.
Однак оскільки, як уже зазначалось вище у відповідності до ч. 2 ст. 549 ЦК України штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання, а в анкеті заяві всупереч цій нормі зазначено що штраф обчислюється від суми позову, що є неприпустимим (ч. 1 ст. 203 ЦК України).
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає за необхідне розрахувати суму штрафу у відповідності до вимог закону: у погодженому сторонами розмірі 5% від суми невиконаного зобов`язання, що відповідатиме ч. 2 ст. 549 ЦК України.
Отже, з урахуванням того, що заборгованість по кредиту складає 8 892, 33 грн, відтак 5% від цієї суми становить 444, 62 грн (8892, 33 х 5%), що і є розміром штрафу, який підлягає стягненню з відповідача.
Виходячи із зазначеного, апеляційна скарга ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає задоволенню частково, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 жовтня 2019 року - скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором б/н від 17.07.2007 року визначеної станом на 15.08.2019 року в розмірі 9 336 грн 95 к., з яких: 6 235, 58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 656, 75 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 444, 62 грн - штраф (процентна складова).
Оскільки оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, апеляційний суд в порядку частини 13 статті 141 ЦПК України змінює розподіл судових витрат. 
Позивач при зверненні до суду сплатив 1 921 грн судового збору за подання позову (а.с. 1) та 2 881, 50 грн судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 55), тобто всього поніс судові витрати в розмірі 4 802, 50 грн.
З урахуванням принципу пропорційності, до задоволення підлягає 64, 30 % вимог від заявлених: 9 336, 95 грн (розмір вимог що підлягають до задоволення) х 100 / 14 521, 48 грн (розмір заявлених вимог) = 64, 30 %. Тому відповідно з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 64, 30 % понесених ним судових витрат, що становить 3 088 грн: 4 802, 50 грн (розмір понесених судових витрат) х 64, 30 % задоволених вимог = 3 088 грн.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.
З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд, - 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.
Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 листопада 2019 року скасувати та постановити нове.
Позовні вимоги задовольнити частково: 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 липня 2007 року, яка склалася станом на 15 серпня 2019 року, у розмірі 9 336 (дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн 95 к., а саме: 6 235, 58 грн - заборгованість за тілом кредиту; 2 656, 75 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 444, 62 грн - штраф (процентна складова).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 3 088 (три тисячі вісімдесят вісім) грн в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат. 
В стягненні пені нарахованої за прострочене зобов`язання в розмірі 3 999 грн 56 к., пені нарахованої за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн - у розмірі 700 грн, штрафу (фіксованої частини) у розмірі 250 грн, та штрафу (процентної складової) у сумі 234 грн 97 к. - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ 14360570, рахунок № НОМЕР_2 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.
Відповідач: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуюча Т. М. Шемета

Судді: О. Ю. Береговий

Т. Б. Сало