Справа № 352/2292/19 
Провадження № 33/4808/80/20 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП    
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б. 
Суддя-доповідач Повзло 

ПОСТАНОВА

05 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  разом з  клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2020 року, якою ОСОБА_1  визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130  КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
15.01.2020 року постановою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області   ОСОБА_1  визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.п. 20).
Не погодившись з рішенняv суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка датована ним 30.01.2020 року, та зареєстрована в суді 31.01.2020 року. В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови суду на момент подачі апеляційної скарги він не отримав, про зміст прийнятого рішення його повідомив захисник, який довідався про рішення 29.01.2020 року із державного реєстру судових рішень. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.
Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи, що викладені в апеляційній скарзі в частині обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту за таких підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. 
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення такої постанови.
Отже, законом чітко передбачені певні строкові обмеження для подачі апеляційної скарги. Водночас, законодавець встановив й процедуру поновлення строку.
Так, у разі пропуску строку на апеляційне оскарження, особа, яка подала апеляційну скаргу, заявляє відповідне клопотання з обґрунтуванням причин пропуску такого строку. 
З матеріалів провадження вбачається, що постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності була винесена 15.01.2020 року (а.п. 20-21).
Виходячи з наведених вище приписів закону, останнім днем подачі апеляційної скарги на вказану постанову суду є 27.01.2020 року. 
Між тим, апеляційна карга ОСОБА_1 надійшла до місцевого суду 31.01.2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку на апеляційне оскарження.
В якості причини пропуску строку апелянт посилається на те, що копію постанови суду на момент подачі апеляційної скарги він не отримав, про зміст прийнятого рішення його повідомив захисник, який довідався про рішення 29.01.2020 року із державного реєстру судових рішень.
Проте, вказану причину пропуску строку неможливо визнати поважною.
Так, апелянт був обізнаний про час та місце слухання справи про що свідчать поштові відправлення про вручення йому повістки про виклик в судові засідання на 26.11.2019 року, на 12.12.2019 року, та на 15.01.2019 року, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 (а.п. 13, 18, 19).
Окрім цього, в матеріалах провадження міститься розписка захисник ОСОБА_3 М. – Говзана М.М. про його ознайомлення з матеріалами провадження 03.12.2019 року (а.п. 14).
З наведеного вбачається, що учасникам судового провадження достеменно було відомо про те, що справа відносно ОСОБА_1 перебуває в провадженні суду, та яку неодноразово було призначено до судового розгляду.
З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 на виклик до суду не з`явився, незважаючи на належне його повідомлення про час та місце слухання справи, а тому суд розглянув справу у його відсутність (а.п. 20).
В судовому засіданні 15.01.2020 року також й не був присутній адвокат ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , з яким той, 26.11.2019 року заключив договір про надання правової допомоги (а.п. 15).
Діючим законодавством передбачено, що наданими законом правами, зокрема й правом бути присутнім під час судового розгляду, учасники судового провадження розпоряджаються на власний розсуд. 
В ст. 129 Конституції країни закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Несвоєчасне отримання ОСОБА_1 копії постанови суду, за умови, що останньому було відомо про те, що справа перебуває в суді, неможливо визнати поважною причиною пропуску строку.
Норми КУпАП не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку, а тому такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.
Вважаю, що апелянтом не наведено об`єктивних доводів пропуску строку на оскарження, який розпочався з 15.01.2020 року, тобто з дня винесення постанови, впродовж десяти днів, та не зазначено, що перешкоджало йому звернутись до суду з апеляційною скаргою вчасно, саме з часу проголошення судового рішення.
Враховуючи те, що апелянт подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, та не зазначив об`єктивної причини, яка перешкоджала йому подати апеляційну скаргу в строк, передбачений ст. 294 КУпАП, доходжу висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, належить повернути апелянту.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 15.01.2020 року.
Апеляційну скаргу повернути апелянту - ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло