ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
20 лютого 2020 року                                                        м.Суми
                                                               Справа №592/613/20 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/499/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Хвостика С. Г. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року, постановлену у складі судді Князєва В.Б. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми, 
в с т а н о в и в:
          15 січня 2020 року   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про неправомірні дії та бездіяльність Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.
       Свої вимоги мотивує тим, що Господарський суд Сумської області ухвалою від 21 серпня 2014 року по справі № 14/196-09 визнав незаконними дії державного виконавця та скасував постанову ВП № 28112928 від 05 лютого 2013 року відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції про звернення стягнення на його пенсію. 26 серпня 2014 року начальником відділу ДВС винесено постанову про скасування постанови ВП № 28112928 від 05 лютого 2013 року по виконанню наказу № 14/196-09 від 12 липня 2012 року.
Вважає, що Управління Пенсійного фонду в період з квітня 2013 року по вересень 2014 року безпідставно стягнуло з його пенсії 7712,00 грн. 
       Посилаючись на ст.ст. 22, 1166, 1173, 1174 ЦК України просить за встановлених судом незаконних дій посадових осіб відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції при винесенні постанови ВП № 28112928 від 05 лютого 2013 року про звернення стягнення на його пенсію та невиконанням управлінням Пенсійного фонду України в м. Суми вимог щодо своєчасної виплати нарахованої пенсії та невиконанням вимог щодо повернення у встановлені строки безпідставно стягнутих коштів, визнати не вчинення відповідачем вимог з повернення безпідставно стягнутих коштів встановленою та стягнути з Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області матеріальну шкоду в сумі 162 636,80 грн та моральну шкоду в сумі 100 000,00 грн, а всього на загальну суму 262 636,80 грн.
       Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 20 січня 2020 року відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 12 липня 2019 року у справі № 592/4622/17.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги суб`єктний склад учасників провадження та характер правовідносин, які виникли між ними, даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
       Проте з таким висновком суду погодитись не можна, виходячи з наступного. 
Згідно пункту 3 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно  п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є наявність у них спору про право цивільне та суб`єктний склад.
Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.
Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Отже, основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.
З огляду на положення статей 2 та 19 ЦПК України, статті 2 КАС України не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб`єктом приватного права - фізичною особою, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом не публічного, а цивільного права, зокрема права на відшкодування завданої шкоди. У такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
В даній справі, предметом спору, на думку позивача, є безпідставне стягнення управлінням Пенсійного фонду з його пенсії коштів на виконання наказу Господарського суду Сумської області від 12 липня 2011 року № 14/196-09, внаслідок чого він просить стягнути завдану йому матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 262 636 грн 80 коп.
А відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Висновок суду, що однією з позовних вимог є визнання незаконною бездіяльності Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області, яка ґрунтується на нормах публічного права, що суперечить вимогам ст. 19 ЦПК України та відноситься до юрисдикції окружних адміністративних судів, є передчасним, оскільки в позовній заяві ОСОБА_1 не ставить питання про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду протиправною чи незаконною. В позовних вимогах він просить визнати встановленою обставину невчинення відповідачем імперативно встановлених вимог з повернення безпідставно стягнутих коштів та стягнути з відповідача завдану внаслідок цього матеріальну та моральну шкоду. 
Крім того, Верховий Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 12 липня 2019 року у справі № 592/4622/17 за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії скасував постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 18 травня 2017 року та Харківського апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2017 року, а провадження у справі закрив з тих підстав, що заявлений позивачем позов про стягнення з відповідача завданої йому матеріальної та моральної шкоди не належить до юрисдикції адміністративних судів, а повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства. В зазначеній справі ОСОБА_1 просив визнати противними та безпідставними дії відповідача щодо безпідставного стягнення коштів з його пенсії та стягнути на його користь кошти на загальну суму 130 504,41 грн (відрахування з пенсії, матеріальна та моральна шкода). 
Отже, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про непоширення цивільної юрисдикції на даний спір, тому оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 6; 379 ч. 1 п. 4, 381-382 ЦПК України, суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу  Ковпаківського районного суду м. Суми  від 20 січня 2020 року в даній справі скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про неправомірні дії та бездіяльність Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області та відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, направити для продовження розгляду до Ковпаківського районного суду м. Суми зі стадії відкриття провадження у справі. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий:                                                Т.А. Левченко

Судді:                                                                О.І. Собина

                                                                С.Г. Хвостик