ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м     У к р а ї н и

11 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 280/4435/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу 	  Запорізької митниці ДФС 	
на рішення  Запорізького окружного адміністративного суду  від 03.12.2019 року у справі №280/4435/19 	
за  позовом:	Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна промислова компанія» 	
до: про:	Запорізької митниці ДФС  визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів,  картки відмови у митному оформленні 	

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Південна промислова компанія» (далі- ТОВ «Південна промислова компанія») звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС (далі – митниця, митний орган), про визнання протиправними та скасування рішення про визначення митної вартості товарів, картки відмови у митному оформленні / а.с. 4-7/. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2019р.  відкрито провадження в адміністративній справі №280/4435/19 за вищезазначеним адміністративним позовом та справу призначено до судового розгляду / а.с. 2/.
Позивач, посилаючись у позовній на те, що 26.07.2019р. брокером, з яким позивачем було укладено відповідний договір, було надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку митну декларацію з довідковим номером 2343 в режимі ІМ 40 №UА112080/2019/021414 (далі – МД  №UА112080/2019/021414 від 26.07.2019р.) з метою митного оформлення  товару «Матеріали рослинного походження: Стебла бамбука - 33000 шт., Бамбук оброблений (нарізаний, митий, випрямлений), пройшов процедуру просушування (природнім способом - під сонцем) та не піддавались іншим технічним змінам, не покритий фарбою та лаком. Не в первинній упаковці. Використовується в садівництві для підв`язки паростків винограду.», який надійшов на митну територію України за зовнішньоекономічним контрактом №15112017 від 15.11.2017р., який укладено між позивачем (покупець) та компанією Jining Xinya Import and Export CO., LTD (Китай) (постачальник), та митна вартість задекларованого товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною контракту №15112017 від 15.11.2017р. ( з урахуванням додатку №6 від 11.04.2019р. до контракту) та заявлена на рівні 0,45 USD за штуку, та з метою митного оформлення товару разом з вищезазначеною МД митному органу були надіслані скановані копії наступних документів: - пакувального листа №б/н від 11.06.2019р.; -комерційного інвойсу №ХYС110419 від 11.04.2019р.; - коносаменту №S0119060678 (bill of lading) від 17.06.2019; - автомобільної транспортної накладної СМR №740890 від 22.07.2019р.; - сертифікату про походження товару №C193708012290001 від 20.06.2019р; -платіжних доручень в іноземній валюті №22 від 16.04.2019р., №24 від 03.06.2019р.; - довідки про транспортні витрати доставки вантажу №133 від 22.07.2019р.; - прайс-листа № б/н від 25.03.2019р.; - додатку до контракту №6 від 11.04.2019р.; - комерційної пропозиції №б/н від 10.04.2019р.; - технічної довідки №б/н від 23.07.2019р.; - копії митної декларації країни відправлення №223120190001982733 від 15.06.2019р., та у митного органу був в наявності зовнішньоекономічний контракт №15112017 від 15.11.2017р., з додатковими угодами до нього  від 21.09.2018р., від 30.12.2018р. та договір доручення від 14.05.2012 №ВБ-175. Митниця, не зважаючи на той факт, що декларантом було подано до митного органу всі визначені чинним законодавством документи на підтвердження митної вартості задекларованого товару, направило електронне повідомлення від 26.07.2019р. з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через те, що Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі – АСАУР) сформовано профілі ризиків та визначено певний перелік необхідних митних процедур у зв`язку  з наявністю інформації щодо митного оформленням подібного (аналогічно) товару за іншою митною вартістю,  26.07.2019р. брокером надіслано митному органу скановану копію калькуляції б/н від 25.07.2019р. та повідомлено, що інші документи на підтвердження заявленої митної вартості подаватись не будуть. За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA112080/2019/000069/2 від 26.07.2019р.. яким  митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів на рівні 1,1 USD/кг, та  відмовлено у митному оформленні МД №UA112080/2019/021414 від 26.07.2019р. про що складено  картку відмови в митному оформлені №UA112080/2019/00567 від 26.07.2019р.. Позивач вважає прийняте відповідачем рішення про визначення митної вартості  та картку відмови необґрунтованими та безпідставними, оскільки були надані усі необхідні документи для ідентифікації визначення вартісних показників товару та підтвердження розміру ціни, сплаченої за товар, для здійснення митної оцінки товару саме за методом №1, тобто за ціною контракту №15112017 від 15.11.2017р. ( з урахуванням додатку №6 від 11.04.2019р. до контракту) щодо ввезеного на митну територію України товару, а у митного органу навпаки, були відсутні підстави для відмови позивачу в митному оформленні товару за основним методом і застосуванню методу визначення митної вартості за ціною подібних (аналогічних) товарів , тому вважає прийняті відповідачем рішення необґрунтованими та безпідставними і просив суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000069/2 від 26.07.2019р.. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2019/00567 від 26.07.2019р.. 
Рішенням    Запорізького   окружного   адміністративного   суду   від   03.12.2019р. у справі №280/4435/19  адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано  рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000069/2 від 26.07.2019р.. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Запорізької митниці ДФС №№UA112080/2019/00567 від 26.07.2019р.. / а.с. 138-141 /.
Відповідач – Запорізька митниця ДФС, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, від 03.12.2019р. подав апеляційну скаргу / а.с. 185-193/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції від 03.12.2019р. скасувати та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Адміністративна справа №280/4435/19, разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги відповідача, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 16.01.2020р.  / а.с. 184/. 
 Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020р.   у справі №280/4435/19  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Запорізької митниці ДФС на  рішення суду першої інстанції від 03.12.2019р.у цій справі  / а.с. 200/ та апеляційний розгляд справи у судовому засіданні призначено на 13 годин 30 хвилин 11.02.2020р.  / а.с. 201/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строк було повідомлено учасників справи / а.с.202,203/.
 Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020р. у справі    у справі №280/4435/19  задоволено клопотання Запорізької митниці ДФС щодо апеляційного розгляду цієї справи в режимі відеоконференція та призначено проведення судового засідання у цій справі о 13 годин 30 хвилин 11.02.2020р. в режимі відеоконференція /а.с. 212/, про що судом повідомлено учасників справи /а.с. 213-215/
Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 219-220/, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та постановлено обґрунтоване рішення у справі, яким частково задоволено заявлені позивачем позовні вимоги, просив апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 03.12.2019р. у цій справі залишити без змін.
При цьому разом з письмовим відзивом на апеляційну скаргу позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу. 
Заслухавши у судовому засіданні, в режимі відеоконференція:
-          представника відповідача – Запорізької митниці ДФС, який підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу  задовольнити, рішення суду першої інстанції від 03.12.2019р. у цій справі скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі;
-          представника  позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та підтримав доводи викладені у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 03.12.2019р.  у цій справі залишити без змін.
перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та прийняте судом першої інстанції рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.
Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що позивачем у даній справі було укладено зовнішньоекономічний контракт №15112017 від 15.11.2017р. з компанією Jining Xinya Import and Export CO., LTD (Китай) (постачальник) / а.с. 29-32/, в межах якого з урахуванням додаткових угод №1, №2/ а.с. 33,34/ та додатку №6 від 11.04.2019р. / а.с. 35/, які є невід`ємною частиною контракту, постачальником  було здійснено поставку товару – «Матеріали рослинного походження: Стебла бамбука - 33000 шт., Бамбук оброблений (нарізаний, митий, випрямлений), пройшов процедуру просушування (природнім способом - під сонцем) та не піддавались іншим технічним змінам, не покритий фарбою та лаком. Не в первинній упаковці. Використовується в садівництві для підв`язки паростків винограду.», у кількості 33000 шт, і з метою митного оформлення цього товару брокером, з яким позивачем було укладено відповідний договір, було надіслано відповідачу 26.07.2019р. засобами електронного зв`язку митну декларацію з довідковим номером 2343 в режимі ІМ 40 №UА112080/2019/021414 (далі – МД  №UА112080/2019/021414 від 26.07.2019р., МД) / а.с. 97/, у якій митна вартість задекларованого товару декларантом була визначена за методом 1, тобто за ціною контракту №15112017 від 15.11.2017р. ( з урахуванням додатку №6 від 11.04.2019р. до контракту) та заявлена на рівні 0,45 USD за штуку.
При цьому  до МД , на підтвердження заявленої митної вартості товару,  до митного органу надано - скановані копії наступних документів: - пакувального листа №б/н від 11.06.2019р.; -комерційного інвойсу №ХYС110419 від 11.04.2019р.; - коносаменту №S0119060678 (bill of lading) від 17.06.2019; - автомобільної транспортної накладної СМR №740890 від 22.07.2019р.; - сертифікату про походження товару №C193708012290001 від 20.06.2019р; -платіжних доручень в іноземній валюті №22 від 16.04.2019р., №24 від 03.06.2019р.; - довідки про транспортні витрати доставки вантажу №133 від 22.07.2019р.; - прайс-листа № б/н від 25.03.2019р.; - додатку до контракту №6 від 11.04.2019р.; - комерційної пропозиції №б/н від 10.04.2019р.; - технічної довідки №б/н від 23.07.2019р.; - копії митної декларації країни відправлення №223120190001982733 від 15.06.2019р., а зовнішньоекономічний контракт №15112017 від 15.11.2017р., з додатковими угодами до нього  від 21.09.2018р., від 30.12.2018р. та договір доручення №ВБ-175 від 14.05.2012р. у митного органу був в наявності / а.с. 18-38/.
За результатами розгляду  відповідачем усіх наданих позивачем до  МД від 26.07.29019р.  ним було направлено брокеру електронне повідомлення від 26.07.2019р. з вимогою про витребування додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості через те, що Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі – АСАУР) сформовано профілі ризиків та визначено певний перелік необхідних митних процедур у зв`язку  з наявністю інформації щодо митного оформленням подібного (аналогічно) товару за іншою митною воріттю,  26.07.2019р. брокером надіслано митному органу скановану копію калькуляції б/н від 25.07.2019р. та повідомлено, що інші документи на підтвердження заявленої митної вартості подаватись не будуть.
За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару задекларованого за МД  №UА112080/2019/021414 від 26.07.2019р., а саме митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (метод 2в) згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), та враховуючи вимоги ст.60 Митного кодексу України відповідачем  використана наявна в органі доходів і зборів України інформації щодо подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких було здійснено за основним методом визначення митної вартості та застосовано митну вартість подібного (аналогічного) товару на рівні  1,1 дол/кг ( МД №UA902010/2019/105570 від 14.06.2019р.) /а.с.12-16/, та у митному оформленні задекларованого за МД товару було відмовлено та складено картку відмови в митному оформлені №UA112080/2019/00567 від 26.07.2019р. / а.с. 9-11/.
Вищенаведені рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості, суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження  у цій адміністративній справі. 
Спірні відносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі з приводу здійснення митного оформлення товарів, справляння митних платежів врегульовано нормами Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.
При цьому необхідно зазначити, що під час розгляду справи відповідач наполягає ( у письмових запереченнях на адміністративний позов) на те, що під час здійснення митної оцінки товару на підставі доданих позивачем до МД документів було виявлено ряд розбіжностей та відсутність необхідних відомостей, щодо ціни задекларованого товару, вартісних та якісних характеристик задекларованого товару, а також через ненадання декларантом певних документів, що унеможливлює проведення перевірки числових значень заявленої декларантом (позивачем) митної вартості.
Так ч. 1 ст.  246 МК України передбачено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
За правилами ст.  248 цього ж Кодексу - митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Положеннями ст. 257 МК України передбачено, що  декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Аналіз положень ст. ст. 49, 50 МК України дає можливість зробити висновок про те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, і відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці, і міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - GAТТ).
Відповідно до ч. 2 статті VII GAТТ - оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.
Статтями  49-58 Митного кодексу України  визначено повноваження митного органу щодо контролю за правильністю визначення митної вартості, а також порядок та спосіб реалізації таких повноважень. Так, митний орган зобов`язаний перевіряти складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також у відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору. При цьому, митний орган має право відійти від наведених у даних нормах матеріального права законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи, лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України визначено в ст.57 Митного кодексу України, якою передбачено що:
1. Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
2. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
3. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
4. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
5. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
6. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
7. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
8. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Під час розгляду цієї справи встановлено, що підставою для застосування митним органом другорядного методу визначення митної вартості – методу за ціною договору  щодо подібних (аналогічних ) товарів (метод 2в) стала наявна у відповідача інформація з митної декларації №UA902010/2019/105570 від 14.06.2019р. про вартість аналогічного товару на рівні 1,1 дол/кг, але застосування такої інформації та такого методу визначення митної вартості у даному випадку є безпідставним  , оскільки позивачем у справі імпортувався товар– стеблі бамбуку за ціною 0,45 доларів США за штуку, і саме виходячи з такої ціни, як зазначена у контракті №15112017 від 15.11.2017р. / а.с. 29-32/, з урахуванням додаткових угод №1, №2/ а.с. 33,34/ та додатку №6 від 11.04.2019р. / а.с. 35/, позивачем була визначена митна вартість задекларованого за МД товару, тоді як відповідачем у оскаржуваному рішенні митна  вартість задекларованого товару визначена за кілограм, що свідчить про неможливість застосування відомостей щодо подібних (аналогічних) товарі (на рівні  1,1 дол/кг ( МД №UA902010/2019/105570 від 14.06.2019р.) оскільки вона містить іншу систему визначення вартості виходячи із його ваги , а не кількості і це не є подібним або аналогічним.
При цьому необхідно зазначити, що аналіз положень ч. 3 та ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України  дає можливість зробити висновок про те, що право органу доходів і зборів на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно ч. 2 цієї статті Митного кодексу  України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість, але витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України, а ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічний правовий висновок з приводу застосування вищенаведених положень МК України викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019р. у справі №804/3411/18, від 28.05.2019р. у справі №160/7893/18, від 25.06.2019р. у справі №804/744/18.
Але під час розгляду справи відповідач зазначав, що підставою для витребування від позивача додаткових документів стало спрацювання системи АСАУР, та не наводив інших підстав стосовно наявності розбіжностей, або неповноти у поданих позивачем разом з МДЖ документів на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту щодо товару, який імпортується, проте аналіз первинно наданих позивачем 26.07.2019р. разом з МД документів на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого товару /а.с. 18-35/ дає можливість зробити висновок про те, що вони дозволяли ідентифікувати товар, постачальника товару та покупця, визначити складові частини митної вартості цього товару, тобто не містили розбіжностей щодо заявленої митної вартості, що могло бути підставою для витребування інших додаткових документів, у зв`язку з чим вимога митного органу про їх надання є безпідставною та необґрунтованою, а щодо наявної у митного органу інформації у системи АСАУР, то з огляду на те, що ця система носить допоміжний характер, тому навіть за умови її спрацювання митний орган має право витребувати від декларанта додаткові документи виключно у разі якщо первинно подані документи містять розбіжності, які перешкоджають визначенню митної вартості за методом обраним декларантом.
Аналіз вищевикладених норм права та фактичних обставин свідчить про те, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості задекларованого позивачем товару з застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (методу 2в), оскільки відповідачем, всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару, які, що було встановлено судом під час розгляду даної справи під час вивчення письмових доказів, підтверджують митну вартість товарів та відповідають характеру угоди,  тому колегія суддів вважає, що відповідачем у справі, який у спірних правовідносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, під час розгляду даної справи не було доведено правомірності застосування обраного ним методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем за МД  №UА112080/2019/021414 від 26.07.2019р..  товару, що свідчить про те, що оскаржуване позивачем рішення Запорізької митниці ДФС  про визначення митної вартості товарів №UA112080/2019/000069/2 від 26.07.2019р. прийнято митним органом безпідставно та з порушенням норм чинного законодавства, і  суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно обґрунтованості заявлених позивачем вимог щодо визнання протиправними та скасування рішення Запорізької митниці №UA112080/2019/000069/2 від 26.07.2019р. та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи митному пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України №UA112080/2019/00567 від 26.07.2019р. і задовольнив позовні вимоги позивача у повному обсязі.
Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення  даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі, норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблено  правильний висновок про те, що заявлені позивачем у даній справі позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і  оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції від 03.12.2019р.  у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі відповідача, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310,315,316,321,322 КАС України, суд,-–

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС -  залишити без задоволення. 

Рішення   Запорізького    окружного    адміністративного    суду   від   03.12.2019р. у справі №280/4435/19  – залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.
                    Повний текст виготовлено та підписано – 12.02.2020р.  
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко