УХВАЛА

29 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  5021/2509/2011 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції"
до Публічного акціонерного товариства "Сумихімпром"
за участю Спеціалізованої антикорупційної прокуратури
про визнання банкрутом, -  

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №5021/2509/2011 апеляційну скаргу Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.05.2019 у справі №5021/2509/2011. Апеляційну скаргу та додані до неї документи надіслано ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh).

28.12.2019 ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) подало через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №5021/2509/2011.

На підставі п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), супровідним листом № 09.1-23/1/8/20 від 02.01.2020 Північний апеляційний господарський суд направив вказану касаційну скаргу разом з матеріалами справи №5021/2509/2011 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Дослідивши касаційну скаргу ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh), колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. 

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 ГПК України, зокрема, у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, встановлене законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної статті 129 Конституції України. 

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.05.2019 у справі №5021/2509/2011, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі № 5021/2509/2011 залишено без розгляду скаргу ПАТ "Сумихімпром" №15-4323 від 13.10.2017 на дії відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області      (вх. 2993); скаргу ПАТ "Сумихімпром" № 15-4324 від 13.10.2017 на дії відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області      (вх. 2992); скаргу ПАТ "Сумихімпром" № 15-4746 від 16.11.2017 на дії Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області      (вх. 3370).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.05.2019 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяв ПАТ "Сумихімпром" № 15-1701 від 21.05.2019 (вх.№3930), № 15-1703 від 21.05.2019 (вх.№3927), № 15-1702 від 21.05.2019 (вх.№3925) про відмову від скарг на дії органів ДВС.

За наслідками розгляду матеріалів поданої апеляційної скарги ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 року колегією суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Грек Б.М., Отрюх Б.В. апеляційну скаргу ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) на ухвалу Господарського суду Сумської області від 22.05.2019 року у справі №5021/2509/2011 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також доказів на підтвердження відправлення іншим учасникам копії цієї скарги і доданих до неї документів та надано останньому строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині даної ухвали, зокрема надати докази сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн. та направлення копії апеляційної скарги з доданими до неї додатками всім кредиторам у справі      або комітету кредиторів боржника

Крім того, залишаючи апеляційну скаргу без руху, судом апеляційної інстанції в ухвалі також зазначено, що скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, а викладені у клопотанні про поновлення строку причини визнано судом апеляційної інстанції неповажними, з огляду на наступне.

Повний текст оскаржуваної апелянтом ухвали підписано 27.05.2019, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу господарського Сумської області від 22.05.2019 є 06.06.2019.

Проте, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду лише 12.11.2019, про що свідчить відмітка відділення поштового зв`язку на конверті, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на апеляційне оскарження більш ніж на п`ять місяців.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини цього пропуску поважними.
Відповідну заяву (клопотання) про поновлення строку на апеляційне оскарження може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою.

Відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 119 та 256 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами      для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). 

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні ст. 86 ГПК України вирішується судом з своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується      на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, наведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами ГПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції врахував позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.07.2016 року у справі № Б29/162-10, відповідно до якої одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»).

Вирішення      питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження      не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких       підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Як встановлено судом апеляційної інстанції, в обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначав, що повідомлень про розгляд справи як і копію оскаржуваної ухвали він не отримував, а про її наявність стало відомо лише з Єдиного державного реєстру судових рішень.

В силу положень ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідні докази повинні подаватись до суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії і у випадку подання копії такого доказу, така копія має бути засвідчена належним чином, зокрема, відповідати вимогам п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) визнано кредитором боржника ухвалою Господарського суду Сумської області від 07.08.2012, тобто є учасником провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.04.2019 призначено до розгляду на 22.05.2019, зокрема, скарги ПАТ "Сумихімпром" №15-4323 від 13.10.2017 на дії відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області      (вх. 2993); скаргу ПАТ "Сумихімпром" № 15-4324 від 13.10.2017 на дії відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Сумській області      (вх. 2992); скаргу ПАТ "Сумихімпром" № 15-4746 від 16.11.2017 на дії Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області      (вх. 3370).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію вказаної ухвали направлено учасникам справи, в тому числі і кредиторам, 26.04.2019, про що зазначено у п. 6 ухвали від 19.04.2019 та свідчить відповідна відмітка канцелярії Господарського суду Сумської області на зворотньому боці останнього аркушу ухвали, що спростовує відповідні посилання скаржника про неповідомлення його про розгляд справи.

Північним апеляційним господарським судом при цьому зазначено, що до апеляційної скарги не надано жодних доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин щодо неотримання копії ухвали від 19.04.2019 та оскаржуваної ухвали від 22.05.2019 до 12.11.2019, зокрема не додано ані копії журналу вхідної кореспонденції скаржника, ані реєстру поштових відправлень з відділення поштового зв`язку.

Відповідно до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами, мають право знайомитися з матеріалами справи, та зобов`язанні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

В силу приписів статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Колегія суддів враховує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. зокрема, через Єдиний державний реєстр судових рішень, а особливо в даному випадку, коли саме скаржник зацікавлений в оперативному вирішенні питання щодо вчасного подання апеляційної скарги, оскільки саме він не погоджується з ухвалою суду першої інстанції і ставить під сумнів її законність.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, оскаржувану ухвалу оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.05.2019.

Таким чином, Північний апеляційний господарський суд зазначив, що можливість отримання копії даної ухвали з часу підписання повного її тексту або ознайомлення з матеріалами справи та подальше подання апеляційної скарги в установлений законом строк залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб`єктивний характер.

Судова колегія зауважила, що згідно приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд може поновити пропущений встановлений законом процесуальний строк у разі визнання причини його пропуску поважними. Однак, будучи учасником провадження у справі та маючи доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень апелянт не був позбавлений можливості дізнатись в суді першої інстанції про стан розгляду справи, а також своєчасно ознайомлюватись з відповідними судовими рішеннями суду місцевого господарського суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником при зверненні до суду з апеляційною скаргою на судове рішення через п`ять місяців після його прийняття не наведено достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, з якими закон пов`язує можливість відновлення такого строку після спливу значного періоду часу, не зазначено жодних непереборних обставин, які б унеможливили вчинення ним процесуальних дій упродовж цього терміну та не надано доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи викладене, дослідивши подану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнав наведені в ній доводи та причини в її обґрунтування неповажними.

За тим, судом апеляційної інстанції в ухвалі від 23.12.2019 встановлено, що згідно відомостей, які містяться на зворотньому поштовому повідомленні, представник скаржника отримав копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції від від 02.12.2019 (про залишення апеляційної скарги без руху) 03.12.2019, відтак граничний строк для усунення недоліків - 13.12.2019. Разом з тим, станом на 23.12.2019 року (з урахуванням часу поштового перебігу у разі подання заяви про усунення недоліків засобами поштового зв`язку) вказані в ухвалі суду від 02.12.2019 недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто, доказів сплати судового збору, а також документів на підтвердження відправлення іншим учасникам копії цієї скарги і доданих до неї документів суду не надано як і не вказано інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.
В частині 4 ст. 174 ГПК України зазначено, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

У свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини, оскільки скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, зокрема, не вказав інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, Північний апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі положень п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України. 

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відсутні підстави вважати, що касаційна скарга ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) є обґрунтованою, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у справі №5021/2509/2011 на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зазначає, що матеріали касаційної скарги в порушення вимог ч. 4 ст. 290 ГПК України не  містять доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, також, в порушення вимог ст. 291 ГПК України не  містять доказів надсилання копії цієї скарги та доданих до неї документів усім учасникам справи.

Керуючись статтями 234, 235, 287, пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №5021/2509/2011 за касаційною скаргою ОСТХЕМ Німеччина (OSTCHEM Germany Gmbh) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2019 у даній справі. 

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на        20-ти аркушах надіслати скаржнику.

Участь у судовому засіданні для учасників справи не є обов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            С.В. Жуков

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

                                                                                                                 Н.Г. Ткаченко