КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 761/44057/19
Головуючий у першій інстанції - Осаулов А.А.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2618/2020

ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
29 січня 2020 року                                                             м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді:          Яворського М.А.,
суддів:                               Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 поданою представником ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШЕ АВТО», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШЕ АВТО», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна.
Одночасно із позовною заявою  позивачем у справі  подано до суду і заяву про забезпечення позову, в якій  позивач просив суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль  MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500, 2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 ,  та заборонити будь-яким особам користуватись, володіти, розпоряджатись будь-яким способом вказаним транспортним засобом. 
Заяву про забезпечення позову вмотивовано тим, що предметом позову у даній справі є визнання недійсними договору купівлі-продажу спірного автомобіля та витребування його на користь позивача у відповідача ОСОБА_1   так як спірний транспортний засіб неодноразово відчужувався, в тому числі і за оспорюваним у цій справі договором комісії від 24 квітня 2018 року. Відтак заявник вважає, що існує ймовірність подальшого відчуження автомобіля з боку відповідачів третім особам, що унеможливить ефективний захист інтересів позивача та унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, а тому просив задовольнити подану ним заяву.
Ухвалою  Шевченківського районного суду м.Києва від 22 листопада  2019 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову  задоволено частково, накладено арешт  транспортний засіб  автомобіль  MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500,  2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , колір - сірий та заборонено його експлуатацію.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду  представник відповідача у справі ОСОБА_1 , адвокат Фомін О.Ю. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати зазначене судове рішення та ухвалити нове про відмову у його задоволенні. 
Свої доводи представник апелянта обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 набув права власності на спірний автомобіль у порядку визначеному чинним законодавством, а тому має право на володіння та користування вказаним автомобілем у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції щодо заборони експлуатації автомобіля порушує його конституційне права на користування належним йому майном. Крім того вважає висновок суду першої інстанції про намір розпорядитися вказаним автомобілем необґрунтованим , оскільки ним такі дії не вживалися і він не мав наміру продавати даний автомобіль.
Також апелянт зазначає, що спосіб забезпечення позову, вжитий судом, є тотожнім позовним вимогам заявленим позивачем, що є порушенням положень ч.10 ст. 150 ЦПК України.
До того ж 06 листопада 2019 року спірний автомобіль був вилучений працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді від 23 серпня 2018 року постановленої в межах розслідування кримінального провадження №12019100010005755 внесеної до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, тобто на момент постановлення оскаржуваної  ухвали суду він не перебував у його володінні. З врахуванням викладеного просив апеляційну скаргу задовольнити.
Представником позивача у справі ОСОБА_3 адвокатом Кеба А.В. подано відзив на апеляційну скаргу в якому останній просить залишити апеляційну скаргу  без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги  представник позивача посилається на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, оскільки зазначене майно вибуло із володіння та власності  позивача поза його волею та було незаконно відчужено третіми особами відповідачу у справі ОСОБА_1 , а тому зазначений спосіб забезпечення позову є обґрунтованим та відповідає нормам процесуального законодавства.
Обґрунтованим  на думку позивача судом заборонено і експлуатацію вказаного транспортного засобу, оскільки він може бути пошкоджений або знищений.
Посилання апелянта на наявність кримінального провадження  на думку представника позивача є безпідставним, оскільки  даний захід забезпечення позову вжитий саме в межах розгляду цивільної справи  за його  позовом  до   Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШЕ АВТО», ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та витребування майна.
При апеляційному розгляді справи представник апелянта ОСОБА_4 підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити. При цьому додатково зауважила що ОСОБА_1 на даний час є законним власником автомобіля MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500,  2011 року випуску, та має конституційне  право на користування вказаним автомобілем, а тому заборона судом на його експлуатацію порушує вказане право апелянта.  
Представник позивача у справі ОСОБА_3 , адвокат Кеба А.В. заперечила щодо доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, оскільки   вказаний автомобіля  вибув із володіння ОСОБА_3 поза його волею, і за вказаний час п`ять раз був перепроданий, тому в разі не забезпечення  позову у спосіб який позивач просив, може призвести до подальшого відчуження вказаного автомобіля відповідачем та неможливості ефективного  захисту  прав позивача в разі якщо рішення  уде ухвалено на його користь.   
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, дослідивши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового  задоволення, виходячи з наступного.
Вирішуючи подане позивачем клопотання про вжиття заходів забезпечення позову та частково задовольняючи його, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що діями відповідачів чи інших осіб можуть бути порушені права позивача шляхом подальшого відчуження належного позивачу автомобіля та з урахуванням обставин справи (попередньої неодноразової перереєстрації права власності на автомобіль), наявна реальна об`єктивна можливість реалізації автомобіля, що значно ускладнить виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 ..
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів  погодитись з висновками суду першої інстанції про  обґрунтованість  клопотання в частині накладення арешту на  предмет спору- автомобіль  MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500,  2011 року випуску з огляду на таке.
Статтею 149 ЦПК України визначено підстави для забезпечення позову, зокрема, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. 
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснень викладених п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. 
Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; належність майна відповідачу на праві власності.
Як вбачається із позовної заяви, підставою для звернення до суду першої інстанції стало неодноразове відчуження майна позивача у справі ОСОБА_3 - автомобіля MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500,  2011 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , що  сторонами у вказаній справі не заперечується, тому колегія суддів погоджується із висновком суду щодо обґрунтованості вжитого заходу про накладення арешту на  предмет спору.
Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, заявник зазначив, що між сторонами дійсно існує спір про  незаконність відчуження та вибуття вказаного рухомого майна із власності  позивача у справі, предметом якого є спірний автомобіль. При цьому відповідач наполягає на законності  набуття ним права власності на вказаний автомобіль. Із доданих відповідачем ОСОБА_1 письмових доказів вбачається, що спірний автомобіль зареєстрований на  його ім`я, відтак відповідач наразі не обмежений в можливості відчуження спірного майна, що в свою чергу вплине на не можливість виконання рішення по справі за умови задоволення позову. За таких умов такі заходи забезпечення позову як накладення арешту на автомобіль є співмірними до заявленого позову та може усунути можливість ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Оцінивши доводи заявника та дослідивши представлені ними докази, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість таких вимог та наявність підстав для забезпечення позову. З даним висновком погоджується і колегія суддів апеляційного суду вважаючи його законним і обґрунтованим. 
Разом із тим, забезпечуючи позов шляхом заборони експлуатувати вказаний транспортний засіб, суд першої інстанції не врахував положення ст. 41 Конституції України та  ч.1 ст.319 ЦК України відповідно до яких власник має право володіти та користуватися своїм майном. 
Таке право може бути обмежено лише у випадках та порядку встановлених законом (ч.2 ст. 321 ЦК України).  
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд насамперед має дослідити, чи існує небезпека (ризик) ускладнення можливості виконання рішення суду, чи є така небезпека реальною, та чи співмірні запропоновані заходи забезпечення позову позовним вимогам. Суд оцінює необхідність вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються. При цьому єдиними передбаченими законом підставами для застосування заходів забезпечення позову є ризик ускладнення виконання чи неможливості виконання рішення суду у справі та ефективного захисту прав або інтересів позивача. 
Звертаючи із вказаним клопотання,  позивач не зазначив, які об`єктивні обставини свідчать про те, що відповідач у справі ОСОБА_1 , як власник даного автомобіля, на час звернення  із позовом до суду, вчинює дії  що свідчать про  можливе знищення чи пошкодження  спірного автомобіля, суд в своїй ухвалі також не зазначав таких обставин, тому апеляційний суд  вважає доводи апелянта про  необґрунтованість заходів забезпечення позову про заборону експлуатації автомобіля  доведеним, ухвалу суду в  цій частині безпідставною.
 Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку про скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року в частині заборони  експлуатації транспортного засобу автомобіля  MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500, рік випуску - 2011, номер шасі НОМЕР_1 та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви у цій частині.
В іншій частині ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін. 
Керуючись ст.  367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 поданою представником ОСОБА_2 задовольнити частково.
УхвалуШевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року в частині заборони  експлуатації транспортного засобу автомобіля  MERCEDES-BENZ, МОДЕЛІ G 500, рік випуску - 2011, номер шасі НОМЕР_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви у цій частині.
В іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2020 року. 
           
         Головуючий суддя:                                                     М.А.Яворський 
         Судді :                                                                         Т.Ц.Кашперська
                                                                                В.О.Фінагеєв