КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/1584/2020                                        
                 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ
 
            06 лютого 2020 року                                                                    м. Київ
                                                                                                                   Справа № 760/18408/19
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Немировської О.В.,  Чобіток А.О.,  
за участю секретаря  судового засідання              Кравченко Н.О.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019 року, ухвалене у складі судді Козленко Г.О.,  
у справі за позовом ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3% річних та інфляційних втрат, 
встановив:
 
У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до відповідача, в якому просить суд стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на його користь інфляційні втрати за прострочення  виконання зобов`язання за період з 01.01.2018 року по 24.06.2019 року на суму 177 194 грн. 58 коп., 3% річних на суму 54 709 грн. 75 коп., проценти за користування чужими коштами - 536 019 грн. 60 коп., всього - 767 923 грн. 93 коп., а також стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь позивача судові витрати у розмірі 2700 грн.
В обґрунтування позовної заяви вказав, що між Кредитною спілкою «КС Володар», в особі Голови правління Кредитної спілки «КС Володар» - Левицької О.І. та ОСОБА_1   було укладено договір № ДВ-2497.3 від 18 травня 2016 року «Стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
Відповідно до вищевказаного договору позивач як член кредитної спілки зобов`язався внести до каси кредитної спілки або через касу банку, або з банківського рахунку, внесок у розмірі 1 069 946 грн. 77 коп. В тому числі, до вищевказаного договору було укладено ще один додатковий договір, а саме - додатковий договір № 14, який був укладений 10 березня 2017 року.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року, яке набрало законної сили 22 січня 2019 року,  по справі № 760/15905/17 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення вкладу на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди та стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24.04.2018 року у розмірі 1 055 669 грн. 11 коп., суму відсотків за період з 25.12.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 176 988 грн. 90 коп. та стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
19.02.2019 року Солом`янським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи по справі № 760/15905/17. 25.02.2019 року дані листи були направлені до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 20.03.2019 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 24 червня 2019 року Кредитною спілкою «КС Володар» не було виконано рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2018 року та не відшкодовано жодних витрат.
Позивач зазначає, що сума боргу становить 1055669 грн. 11 коп., плюс сума відсотків за період з 25.12.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 176 988 грн. 90 коп., що стягнуті за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва, всього виходить 1 232 658 грн. 01 коп., тож інфляційні втрати за прострочення зобов`язання за період з 01 січня 2018 року по 24 червня 2019 року становлять 177 194 грн. 58 коп., 3% річних становлять суму 54 709 грн. 75 коп. та проценти за користування чужими коштами, починаючи з 01.01.2018 року по 24.06.2019 року з суми депозиту 1055669,01 грн.  та стягнутих рішенням суду відсотків  176 988 грн. 90 коп. - 536 019 грн. 60  коп., а всього: 767 923 грн. 93 коп.
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року (відповідно до ухвали від 02 вересня 2019 року про виправлення описки)  позов задоволено частково. 
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму відсотків за період 01.01.2018 року по 31.01.2018 року - 190 020 грн. 44 коп.; інфляційні втрати в розмірі 145 466 грн. 67 коп.; 3 % річних в розмірі 46 768 грн., а всього  стягнуто 382 255 грн.  11 коп.
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар»  на користь ОСОБА_1   правничу допомогу в розмірі 2700 грн.
Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» судовий збір в розмірі 3849 грн. 55 коп. на користь держави.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3 % річних та інфляційних втрат - у повному обсязі.
Вказує, що нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами може бути здійснене на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України за аналогією закону на підставі приписів статті 1048 ЦК України. 
Вважає, що судом було безпідставно відмовлено у стягненні процентів за користування чужими грошовими коштами за подвійною обліковою ставкою НБУ, як передбачено ст. 1048 ЦК України, що підлягають нарахуванню на суму основної заборгованості у розмірі 1055669  грн. 11 коп.
Отже,  проценти за користування чужими коштами за період  з 01.01.2018 року по 24.06.2019 року потрібно нараховувати на суму основної заборгованості 1 055 669,01 грн. плюс відсотки, стягнуті рішенням Солом`янського районного суду м. Києва  від 08.10.2018 року  в розмірі 176 988 грн. 90  коп.  Загальна сума відсотків за користування чужими грошовими коштами за вказаний період становить  536 019 грн. 60 коп.
Крім того, судом першої інстанції  при нарахуванні інфляційних витрат безпідставно не прийнято до розрахунку суму відсотків, що стягнуті рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від  08 жовтня 2018 року. Отже, оскільки основна сума боргу становить 1055 669 грн. 11 коп., плюс сума відсотків за період з 25.12.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 176 988 грн. 90 коп., всього  - 1 232 658 грн. 01 коп.,  тому інфляційні втрати за прострочення зобов`язання за період з 01 січня 2018 року по 24 червня 2019 року становлять 177 194 грн. 58 коп.,  а 3% річних - складають суму 54 709 грн. 75 коп. 
Вважає, що розрахунок процентів за користування чужими коштами,  3% річних та інфляційних втрат, який зробив позивач,  є вірним, тому  стягненню з Кредитної спілки «КС Володар» підлягає сума в загальному розмірі  767 923 грн. 93 коп.
 
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку,  тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за його відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372  ЦПК України. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 
 
Як встановлено судом першої інстанції і вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 позовну заяву ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення заборгованості за договором про залучення вкладу на депозитний рахунок та відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. 
Зазначеним рішенням суду стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24 квітня 2018 у розмірі 1055669 грн. 11 коп., суму відсотків за період з 25.12.2016 року  по 31.12.2017 року  у розмірі 176 988 грн. 90 коп. Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір в сумі 8000 грн.
Відповідно до договору № ДВ-2497.3 «стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 18.05.2016 року, укладеного між Кредитною спілкою «Володар» в особі голови правління - Левицької О.І. та Пантелеймоновим В.Г., за даним договором протягом трьох банківських днів, наступних за днем підписання даного договору, ОСОБА_1 зобов`язується внести внесок у розмірі 1069946,77 грн, з урахуванням положень п.2.1.3. договору, кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки ОСОБА_1 разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 30.06.2017 року.
Крім того, відповідно до додаткового договору № ДВ-2497.3 «стандарт» по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 27.05.2016 року, укладеного між Кредитною спілкою «Володар» в особі голови правління - Левицької О.І. та Пантелеймоновим В.Г., за даним договором протягом трьох банківських днів , наступних за днем підписання даного договору, ОСОБА_1 зобов`язується внести внесок у розмірі 1069946,77 грн, з урахуванням положень п.2.1.3. договору, кредитна спілка, після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки ОСОБА_1 разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 24.12.2016.
Згідно квитанції №2 від 18.05.2016 ОСОБА_1 сплатив 1069946,77 грн.
До вищевказаного договору було укладено ще один додатковий договір, а саме - додатковий договір № 14 до договору №ДВ-2497.3 від 10 березня 2017 року, з якого вбачається що сторони домовилися внести зміни до договору, а саме за даним договором ОСОБА_1 протягом 3 банківських днів, наступних за днем підписання даного договору, зобов`язується внести внесок у розмірі 1 295 669 грн.11 коп., а кредитна спілка після його використання в цілях, передбачених статутом Кредитної спілки та даним договором, зобов`язується повернути його члену кредитної спілки ОСОБА_1 разом з нарахованими на нього відсотками не раніше 31.01.2018 року. Строк дії зазначеного договору визначений до 31.01.2018 (п.5.1).
19 лютого 2019 року Солом`янським районним судом м. Києва були видані два виконавчі листи по справі № 760/15905/17, відповідно до яких стягнуто з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму залишку вкладу станом на 24.04.2018 року у розмірі 1055669 грн. 11 коп., суму відсотків за період з 25.12.2016 року по 31.12.2017 року у розмірі 176 988 грн. 90 коп. та стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бахрушиним А.М. від 20.03.2019 відкрито ВП №58499206 про стягнення боргу у сумі 1232658,01 грн.
Постановою старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городня Г.Ю. від 04.03.2019 було відкрито виконавче провадження №58499325 про стягнення боргу у сумі 8000 грн.
 
Задовольняючи частково  позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування вкладом, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 1058, 1060, 1074 ЦК України дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача процентів за користування вкладом після закінчення строку дії договору (31.01.2018 року) є необґрунтованою, з огляду на те, що договорами не визначено розміру ставки процентів за користування вкладом у разі закінчення терміну його дії. 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року стягнуто проценти за користування вкладом на вимогу позивача за період до 31 грудня 2017 року. Тому суд дійшов висновку, що проценти за користування вкладом підлягають до стягнення за період з 31.12.2017 року по 31.01.2018 року ( день закінчення строку дії договору)  за ставкою 18%, що визначена договором, в сумі -190 020 грн. 44 коп.
 
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково.
Зокрема, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі ст. 1048 ЦК України у розмірі облікової ставки НБУ за період після  закінчення строку, на який було внесено вклад.
Доводи апеляційної скарги позивача про необхідність нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами після 31 січня 2018 року на рівні подвійної облікової ставки НБУ за аналогією закону на підставі ст. 1048 ЦК України - колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.
Так, відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Частиною 1- 2 ст. 21 Закону України  «Про кредитні спілки» передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту, зокрема, приймає вступні та обов`язкові пайові та інші внески від членів спілки; залучає на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. 
Кредитна спілка має право самостійно встановлювати розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки;
Відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України «Про кредитні спілки» повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором.
Пунктами 1-2 розділу ІІІ Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг № 821 від 30.12.2011 року ( у редакції розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг № 908 від 24.06.2016 року  передбачено, що кредитні спілки повертають внески (вклади) на депозитні рахунки та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок між вкладником і кредитною спілкою.
За договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок кредитна спілка зобов`язана видати внесок (вклад) та нараховані проценти за цим внеском (вкладом) із спливом строку, визначеного у договорі про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
Кредитна спілка виплачує вкладникові проценти на суму внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок в розмірі, який встановлюється в договорі про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.
 
Статтею 1048 ЦК України, положення якої просить застосувати позивач, врегульовано порядок та розмір сплати процентів за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 , термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі  № 464/3790/16-ц , під час вирішення питання про можливість нарахування та стягнення процентів від суми позики у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ, згідно із частиною першою статті 1048 ЦК України, необхідно мати на увазі, що такі проценти нараховуються у разі: 1) якщо у договорі позики не зазначені проценти або не вказано, що він безпроцентний; 2) предметом договору позики є грошові кошти у національній валюті України - гривні; 3) період нарахування процентів від суми позики - є період дії договору позики в межах строку, протягом якого позичальник може правомірно не сплачувати кредитору борг (що відбувається у разі повернення боргу періодичними платежами), оскільки на період після закінчення цього строку позика не надавалась.
Враховуючи викладене, підстави для застосування за аналогією закону ст. 1048 ЦК України до даних правовідносин - відсутні. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення процентів за користування вкладом лише за період з 01 січня по 31 січня 2018 року, тобто по день закінчення строку дії договору між сторонами, є правильним, як і висновок про відсутність правових підстав для нарахування процентів  за користування чужими грошовими коштами за період після закінчення строку, на який було внесено вклад, ( після 31 січня 2018 року) по день звернення до суду (24 червня 2019 року), оскільки п. 2.2 додаткового договору № 14  від 10 березня 2017 року  до договору  № ДВ-2497.3 від 18 травня 2016 року «Стандарт» по залученню внеску ( вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок визначено розмір процентів - 18% річних, а   повернення внеску кредитна спілка зобов`язалась здійснити у строк дії договору - до  31 січня 2018 року.
Разом з тим, нарахувавши суму процентів за користування вкладом, суд  першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сума процентів за вказаний період становить 190 020  грн. 44 коп.
Такий розрахунок не відповідає вимогам закону і обставинам справи, оскільки вищевказаним договором встановлено річну процентну ставку, тоді як проценти за договором у даному випадку підлягають стягненню за один місяць - з 01 по 31 січня 2018 року, тобто за період, що не увійшов у розрахунок за  попереднім рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року. 
Таким чином, сума процентів за користування вкладом за період з 01 по 31 січня 2018 року становить: 1055 669 грн. 11 коп. х 18% / 365 днів х 31 день = 16 138 грн. 72 коп.
 
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 в частині позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд першої інстанції виходив з того, що  3% річних та інфляційні втрати, передбачені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, проте їх нарахування слід проводити лише на суму неповернутого вкладу в розмірі 1055 669 грн. 11 коп., а не на загальну суму заборгованості, визначену рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року у розмірі 1232 658 грн. 01 коп., яка, крім суми основного вкладу, включає і проценти за користування вкладом за період з  25 грудня 2016 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 176 988 грн. 90 коп.
Проте погодитись з таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі колегія суддів  не може, оскільки він зроблений з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Таким чином, враховуючи, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року стягнуто суму залишку вкладу в розмірі 1055 669 грн.11 коп. та проценти за користування вкладом  за період з 25.12.2016 року по 31.12.2017 року у сумі 176 988 грн. 90 коп., а всього на суму 1232 658 грн. 01 коп.,  і зазначене рішення суду станом на час звернення позивача з даним позовом не виконано, то 3% річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню на всю суму заборгованості.
Отже  сума інфляційних втрат становить: (1 232 658 грн. 01 коп. х 1,14375 (сукупний індекс інфляції за період  з січня 2018 року по травень 2019 року)) - 1 232 658 грн. 01 коп. = 177 194 грн. 58 коп. 
Сума трьох відсотків річних за вказаний період становить: 1 232 658 грн. 01 коп. х 3%/ 365 днів х 540 днів = 54 709 грн. 75 коп.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими в частині  необхідності нарахування інфляційних втрат та 3% річних на всю суму заборгованості.
Таким чином,  рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року  про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3% річних та інфляційних втрат  підлягає скасуванню з прийняттям у цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на його користь із  Кредитної спілки «КС Володар» суми відсотків за користування вкладом за період 01.01.2018 року по 31.01.2018 року - 16 138 грн. 72 коп.;  інфляційних втрат в розмірі 177 194 грн. 58 коп.; 3 % річних на суму 54 709 грн. 75 коп., а всього підлягає стягненню 248 043 грн. 05 коп.
Рішення суду  в частині відмови у позовних вимогах ОСОБА_1 про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 01 лютого 2018 року по 24 червня 2019 року, а також у частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу - необхідно залишити без змін.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної  чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином,  у зв`язку  із скасуванням оскаржуваного рішення у вищевикладеній частині та прийняттям нового судового рішення, сума судового збору, яка визначена судом першої інстанції та підлягає стягненню з відповідача на користь держави ( 3849 грн. 55 коп.), підлягає зменшенню до суми  2480 грн. 43 коп. 
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року - про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3% річних та інфляційних втрат - скасувати та ухвалити в цій частині постанову наступного змісту:
Позов ОСОБА_1 до Кредитної спілки «КС Володар» про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, 3% річних, інфляційних втрат - задовольнити  частково.
Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь ОСОБА_1 суму відсотків за період 01.01.2018 року по 31.01.2018 року - 16 138 грн. 72 коп.;  інфляційні втрати в розмірі 177 194 грн. 58 коп.; 3 % річних на суму 54 709 грн. 75 коп., а всього стягнути 248 043 ( двісті сорок вісім тисяч сорок три) грн. 05 коп.
Стягнути з Кредитної спілки «КС Володар» на користь держави судовий збір в розмірі 2480 грн. 43 коп. 
В іншій частині рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року - залишити без змін.
Сторони:
позивач - ОСОБА_1 (адреса місця проживання:  АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
відповідач - Кредитна спілка «КС Володар» (адреса місцезнаходження : 03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, ідентифікаційний код: 26476970) .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
            Повний текст постанови складено 18 лютого 2020 року.

    Суддя  - доповідач:                                                                    Ящук Т.І. 
 
                        Судді:                                                                      Немировська О.В.
                                                                                                         
                                                                                                         Чобіток А.О.