П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2653/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
20 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року  (рішення прийнято у м. Хмельницький, повний текст рішення складено 25.11.2019, час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, Хмельницької міської ради про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1. У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати відповідача прийняти рішення про визнання належного йому жилого приміщення таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам, є непридатним для проживання, а також винести рішення на розгляд чергової сесії Хмельницької міської ради.

2. У обґрунтування позову зазначив, що він є власником дворівневої квартири, яка знаходиться у будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки вона є непридатною для проживання та не використовується за цільовим призначенням, він  звернувся до міського голови з клопотанням про вчинення дій з метою визнання квартири непридатною для проживання. На це звернення позивач отримав лист управління ЖКГ Хмельницької міської ради від 17.07.2019 року №П-2062у-19, де зазначено, що підстав для визнання  квартири непридатною  для проживання немає.  Позивач вважає відповідь структурного підрозділу Хмельницької міської ради необґрунтованою, посилаючись на те, що неодноразово звертався для вирішення цього питання до  органу місцевого самоврядування, надаючи висновок експертизи про непридатність житла для проживання. Вважає, що наявність такого житла покладає на нього надмірний податковий обов`язок, зважаючи на що звернувся до суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково. 

4. Визнано необґрунтованою відповідь управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради від 17.07.2019 року № П-2062у-19 на звернення ОСОБА_1 від 01.07.2019 року стосовно визнання житла непридатним для проживання.

5. Зобов`язано  Хмельницьку міську  раду повторно розглянути  та  вирішити  звернення ОСОБА_1 від 01.07.2019 року стосовно визнання належної йому  квартири АДРЕСА_2 а непридатною для проживання, з урахуванням висновків суду.

6. У задоволенні решти вимог позову відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

8. Скаржник апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції безпідставно визнано необґрунтованою відповідь Управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради від 17.07.2019 року №-2062у-19, оскільки вказане управління не було учасником справи. 

9. Вказує, що судом необґрунтовано зазначено, що згідно Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчий орган міської ради наділений повноваженнями щодо контролю за технічним станом будинків як нерухомого майна усіх форм власності, оскільки відповідно до ст. 30 Закону повноваження щодо здійснення контролю за технічним станом відноситься до інших об`єктів нерухомого майна, а не житлового фонду усіх форм власності.

10. Зазначив, що суд першої інстанції безпідставно до спірних правовідносин застосував постанову Ради Міністрів Української PCP від 26 квітня 1984 року №189, оскільки всі питання з експлуатації, утриманню та управлінню багатоквартирним будинком здійснюються відповідно до Законів України “Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”, “Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку”.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником двох квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуються документами про право власності.

12. Згідно з експертним висновком Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» технічний стан  належної позивачу квартири АДРЕСА_3 визначено як непридатний для нормальної експлуатації.

13. У одній з цих  квартир  позивач проживає разом зі своєю матір`ю. Інша квартира АДРЕСА_3 згідно з висновком є непридатною для проживання і як встановлено в судовому засіданні, взагалі не використовується власником за цільовим призначенням.  

14. З метою уникнення надмірного податкового навантаження позивач звернувся до міського голови  з  заявою про створення комісії для обстеження квартири на предмет придатності її для проживання, затвердження акту та направлення документів на розгляд сесії міської ради для вирішення питання про визнання її непридатною для проживання у визначеному законом порядку.

15. Листом управління Житлово-комунального господарства  Хмельницької міської ради від 17.07.2019 року №П-2062у-19 позивачу повідомлено про те, що його квартири неодноразово обстежувались, про що складались акти. Квартира № АДРЕСА_3 є такою, що потребує ремонту, відтак визнавати її  не придатною для проживання немає підстав. 

16. Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

17. Позивач вважає, що порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання затверджений Постановою Ради Міністрів УРСР від 26.04.1984 року №189. Також вважає, що відповідачем не наведено жодних аргументованих підстав для відмови у створені комісії та обстеженні його житла на предмет придатності для проживання. Зазначає, що відсутність нормативного регулювання процедури визначення технічного стану житлових  приміщень приватного жилого фонду не може бути підставою для відмови у вирішенні питання, оскільки норми Податкового кодексу уповноважують  міські ради вирішувати зазначені питання з метою зменшення податкового навантаження на осіб, які володіють жилими приміщеннями, які не можуть використовуватись за їх цільовим  призначенням. Покликається на те, що сплачуючи відповідний податок за квартиру, однак не маючи змоги реалізувати права власника через її технічний стан, позивач зазнає надмірного податкового тягаря, який є невиправданим і несправедливим. Крім того зазначає, що позивач звертався і до організації співвласників  багатоквартирного будинку, у якому знаходиться його квартира, однак також отримав фактичну відмову з посиланням на те, що ОСББ не може підміняти повноваження місцевої влади в частині вчинення дій щодо обстеження  житла, складання відповідних висновків та скерування їх до міської ради для прийняття та затвердження рішення.

18. Відповідачі вважає, що дві дворівневі квартири позивача належать до приватного житлового фонду, відтак виконавчий комітет Хмельницької міської ради не має підстав для прийняття рішення про визнання їх непридатними для проживання. Зазначає, що органи місцевого самоврядування обстежують лише державний і громадський житловий фонд, а питання визнання непридатним житла, яке належить до приватної власності, законодавством не врегульоване. Також зазначає, що на даний час відсутній порядок обстеження та прийняття рішень щодо непридатного для проживання житла, яке перебуває у приватному  фонді. Вказує на те, що дійсно позивач неодноразово звертався до  виконавчого комітету ради та міської ради, надаючи відповідні документи, проте зважаючи на те, що законодавство не визначає чіткий алгоритм вирішення цього питання, а позивач не здійснював достатній ремонт належного йому житла, тому відмова міської влади вирішити вказане питання є правомірною.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Згідно з  Законом України  від 21 травня 1997 року «Про місцеве самоврядування» (далі - Закон)  виконавчий орган міської ради наділений повноваженнями щодо контролю за технічним станом будинків як нерухомого майна усіх форм власності.

20. Відповідно до  п.п. г) п. 266.2.2. ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування житлова нерухомість непридатна для проживання, у тому числі у зв`язку з аварійним станом, визнана такою згідно з рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

21. Зазначена норма податкового законодавства вилучає жилу нерухомість, незалежно від того, кому вона належить, яка є непридатною для проживання, з переліку об`єктів оподаткування, наділяючи місцеві ради повноваженнями щодо визнання її такою.

22. Відповідно до ч. 4 ст. 7 Житлового кодексу України Української РСР порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання встановлюється Радою Міністрів Української РСР. 

23. Тобто, у даній частині статті Кодексу не міститься обмежень щодо форми власності жилих будинків або приміщень, які підлягають обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам, оскільки назва статті також не розрізняє жилі приміщення різних форм власності.

24. На час виникнення спірних правовідносин є чинним  Положення про порядок обстеження стану жилих будинків з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання жилих будинків і жилих приміщень непридатними для проживання, затверджене Постановою Ради Міністрів Української РСР  26.04.1984 року за  №189.

25. Відповідно до п. 1 цього Положення жилі будинки державного і громадського житлового фонду підлягають плановому суцільному обстеженню з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам.  

26. Згідно з п.3 Положення обстеження стану жилих будинків провадиться інженерно-технічними працівниками житлово-експлуатаційних організацій за участю представників громадськості. У разі необхідності до обстеження жилих будинків залучаються фахівці проектних і науково-дослідних організацій та органів і закладів санітарно-епідеміологічної служби. Для обстеження стану жилих будинків виконавчий комітет місцевої Ради народних депутатів призначає комісію, яка обстежує стан жилого будинку (жилого приміщення) та складає акт. 

27. Відповідно до п. 8 Положення виконавчий комітет відповідної місцевої Ради розглядає подані комісією матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (жилого приміщення) для проживання.

28. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся із заявою до міського голови,  в якій вдруге просив розглянути його заяву про визнання жилого приміщення таким, що не відповідає санітарним і технічним вимогам, є непридатним для проживання та внести рішення про це на розгляд сесії Хмельницької міської ради.

29. Судом  встановлено, що під час обстеження квартири позивача у 2013 році комісією за участі працівника управління ЖКГ було встановлено, що у стінах квартири містяться тріщини невідомого походження, рекомендовано  провести експертне дослідження стану квартири.

30. Після цього позивачем отриманий висновок Державного підприємства Державний науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», згідно з яким  технічний стан  квартири  визначено як непридатний для нормальної експлуатації та проживання.

31. З матеріалів справи  вбачається, що позивач вчиняв можливі та залежні від нього дії з метою проведення ремонту квартир у обсязі, який давав можливість розраховувати на подальше усунення відповідних недоліків будівництва. Однак його дії були безуспішними, через що він також звертався і до голови ОСББ "Сонячний" з метою ініціювання створення комісії, яка б могла встановити причини та походження дефектів будівництва, які позивач не міг усунути самостійно.  

32. Проте, голова ОСББ відмовився від сприяння позивачу у зверненні до виконавчого комітету міської ради для вирішення його питання. З огляду на це, після одержання висновку експертизи, позивач наділі продовжував звертатись до відповідачів.

33. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надана позивачу відповідь є необґрунтованою, оскільки посилання на те, що квартира потребує ремонту, не є належною підставою для відмови у вирішенні питання.  

34. Чинним законодавством не передбачено підстав для відмови у створені комісії з метою обстеження жилого приміщення з огляду, зокрема, на форму власності житла. Також не передбачені перешкоди для можливості подальшого розгляду питання щодо  визнання  квартири непридатною для проживання.

35. Таким чином, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що заява позивача не розглянута і не вирішена належним чином.

36. З огляду на викладене, вихід суду за межі позовних вимог та зобов`язаня відповідача повторно розглянути та вирішити звернення ОСОБА_1 від 01.07.2019  щодо визнання належної йому квартири АДРЕСА_2 а непридатною для проживання, є обґрунтованим. 

37. Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення відповідно з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

38. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

39. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

40. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

41. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

42. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

43. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  20 лютого 2020 року.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.