УХВАЛА
 
6 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 641/2909/17
провадження № 51-593 ск 20
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 5 листопада 2019 року,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 цієї статті.
Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Суд касаційної інстанції (далі – Суд) є судом права, а не факту. Тому, заперечуючи законність судових рішень, скаржник, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що в силу ст. 433 вказаного Кодексу Суд не перевіряє висновків щодо фактичних обставин кримінального провадження, а при вирішенні справи виходить з обставин, установлених судами нижчих інстанцій. Не належить до компетенції Суду й перевірка повноти здійснення провадження і правильності оцінки доказів із точки зору їх достовірності. 
Зазначене скаржник залишив поза увагою. Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування незаконності оспорюваних рішень, допущення судами таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку й ухвали на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПКз огляду на положення статей 84, 94, 370, 374, 404, 412, 415, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку. Таким чином, не зазначено й обґрунтування заявленої вимоги про скасування вироку та ухвали і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, у скарзі наголошується на неповноті експертних досліджень, по суті ставиться під сумнів достовірність висновків, а також заперечується повнота апеляційного розгляду, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу, не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури. 
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 4 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 5 листопада 2019 року залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3