ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/7628/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Головко О.В.,     
за участю секретаря судового засідання Троянова А.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Київської міської митниці ДФС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року (суддя 1 інстанції Голобутовський Р.З.) в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП СТОР» до Київської міської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, визнання протиправними а скасування відмови, -

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОП СТОР» звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів:
- №UA100000/2019/300124/2 від 08.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00173 від 08.07.2019;
- №UA100000/2019/300126/2 від 11.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00179 від 11.07.2019;
- №UA100000/2019/300127/2 від 11.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00180 від 11.07.2019;
- №UA100120/2019/000041/2 від 15.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00182 від 15.07.2019;
- №UA100000/2019/300131/2 від 17.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00186 від 17.07.2019;
- №UA100120/2019/300132/2 від 18.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00188 від 18.07.2019;
- №UA100120/2019/300133/2 від 22.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00189 від 22.07.2019.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів:
- №UA100000/2019/300124/2 від 08.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00173 від 08.07.2019,
- №UA100000/2019/300126/2 від 11.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00179 від 11.07.2019,
- №UA100000/2019/300127/2 від 11.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00180 від 11.07.2019,
- №UA100120/2019/000041/2 від 15.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00182 від 15.07.2019,
- №UA100000/2019/300131/2 від 17.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00186 від 17.07.2019,
- №UA100120/2019/300132/2 від 18.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00188 від 18.07.2019,
- №UA100120/2019/300133/2 від 22.07.2019 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2019/00189 від 22.07.201В апеляційній скарзі відповідач Київська міська митниця ДФС, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при наданні документів до митного оформлення декларантом не підтверджено митну вартість товару, Київською міською митницею ДФС визначено митну вартість з використанням  розумних засобів та на основі даних, наявних у митного органу (митне оформлення згідно митних декларацій, перелік яких зазначено в графах 33 рішень про коригування митної вартості товарів).
Скаржник наполягає, що обов`язок доведення ціни товару лежить на декларанті, і саме декларант має довести, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, обрано метод визначення митної вартості товарів. Натомість митний орган має довести обґрунтованість сумнівів.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, доводи відзиву на апеляційну скаргу, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОП СТОР» (далі - Позивач або Покупець) та іноземною компанією ZHEJIANG MACHINERY CO., LTD (далі - Продавець) 01 березня 2019 року укладено зовнішньоекономічний Контракт №0103/2019. 
За умовами даного Контракту: Продавець продав, а Покупець купив товари, кількість яких, а також асортимент, ціна, загальна вартість і умови поставки зазначені в інвойсах на кожну партію товару відповідно. Ціни на товар встановлюються в доларах США, включаючи вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування та ін.). Загальна сума цього контракту складається із сум, виставлених Продавцем і оплачених покупцем рахунків, і становить не менше 3000000 доларів США. Відправником вантажу за контрактом може виступати третя особа. Розрахунки за поставлений товар здійснюються в доларах США перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом 6 (шести) місяців з моменту поставки товару.
Відповідно до укладеного Контракту, Покупець замовив, а Постачальник поставив товар на суму 40957,54 USD відповідно до ІNVOІCE №000-054 від 31.05.2019, на суму 25780,50 USD (доларів США) відповідно до ІNVOІCE №000-056 від 08.06.2019, на суму 25596,90 USD (доларів США) відповідно до ІNVOІCE №000-055 від 08.06.2019, на суму 8795,55 USD (доларів США) відповідно до ІNVOІCE №000-057 від 08.06.2019, на суму 42770,63 USD (доларів США) відповідно до ІNVOІCE №000-059 від 06.06.2019, на суму 34969,40 USD (доларів США) відповідно до ІNVOІCE №117/19-01 від 09.06.2019, на суму 31159,44 USD (доларів США) відповідно до ІNVOІCE №000-060 від 10.06.2019, назва якого, кількість, ціна та інші умови обумовлено сторонами в товаро супроводжуючих документах до зазначеного Контракту.
Для здійснення митного оформлення вказаного товару позивач подав до Київської міської митниці ДФС електронні митні декларації (ЕМД) №UA100120/2019/203884 від 08.07.2019, №UA100120/2019/204176 від 11.07.2019, №UA100120/2019/204177 від 11.07.2019, №UA100120/2019/204472 від 15.07.2019, №UA100120/2019/204678 від 17.07.2019, №UA100120/2019/204802 від 18.07.2019, №UA100120/2019/205052 від 22.07.2019, у якій митна вартість товару визначена ним за основним методом - за ціною договору (метод №1) відповідно до статей 57, 58 Митного кодексу України.
Для підтвердження відомостей, заявлених про митну вартість товару, позивачем також були надані відповідачу документи, що заявлені у митних деклараціях:
- №UA100120/2019/203884 від 08.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8927, пакувальний лист PACKING LIST №000-054 від 31.05.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-054 від 31.05.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-054 від 31.05.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6213452280 від 31.05.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005065 від 05.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №000-054 від 31.05.2019, висновок експерта №ГО-1590 від 08.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість –пропозицію OFFER б/н від 31.05.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014626210 від 31.05.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №0807/1 від 08.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- №UA100120/2019/204176 від 11.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8946, пакувальний лист PACKING LIST №000-056 від 08.06.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-056 від 08.06.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6213452442 від 08.06.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005096 від 10.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №000-056 від 08.06.2019, висновок експерта №ГО-1618 від 11.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість – пропозицію OFFER б/н від 08.06.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014627400 від 08.06.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №1107/2 від 11.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- №UA100120/2019/204177 від 11.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8947, пакувальний лист PACKING LIST №000-055 від 08.06.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-055 від 08.06.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6213452440 від 08.06.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№005099 від 10.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №000-055 від 08.06.2019, висновок експерта №ГО-1618 від 11.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість – пропозицію OFFER б/н від 08.06.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014627401 від 08.06.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №1107/3 від 11.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- №UA100120/2019/204472 від 15.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8960, пакувальний лист PACKING LIST №000-057 від 08.06.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-057 від 08.06.2019, коносамент BILL OF LADING №COSU6206897290 від 08.06.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№002720 від 12.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №000-057 від 08.06.2019, висновок експерта №ГО-1635 від 15.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість – пропозицію OFFER б/н від 08.06.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014627413 від 08.06.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №1507/1 від 15.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- №UA100120/2019/204678 від 17.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8966, пакувальний лист PACKING LIST №000-059 від 06.06.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-059 від 06.06.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-059 від 06.06.2019, коносамент BILL OF LADING №GO119051446 від 06.06.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№002750 від 15.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №000-059 від 06.06.2019, висновок експерта №ГО-1642 від 16.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість – пропозицію OFFER б/н від 06.06.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014627307 від 06.06.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №1707/3 від 17.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- №UA100120/2019/204802 від 18.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8972, пакувальний лист PACKING LIST №117/19-01 від 09.06.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №117/19-01 від 09.06.2019 (код документу 0325), рахунок-фактуру ІNVOICE №117/19-01 від 09.06.2019, коносамент BILL OF LADING №MRFB19060989 від 09.06.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№002772 від 18.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №117/19-01 від 09.06.2019, висновок експерта №ГО-1657 від 18.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість – пропозицію OFFER б/н від 09.06.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №5716310074151 від 09.06.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №1807/1 від 18.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості;
- №UA100120/2019/205052 від 22.07.2019р.: декларацію митної вартості за №8986, пакувальний лист PACKING LIST №000-060 від 10.06.2019, рахунок-проформу РROFORMA-ІNVOICE №000-060 від 10.06.2019, рахунок-фактуру ІNVOICE №000-060 від 10.06.2019, коносамент BILL OF LADING №SXE19060243 від 10.06.2019, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№002786 від 19.07.2019, документ про походження товару (Declaration of origin) ІNVOICE №000-060 від 10.06.2019, висновок експерта №ГО-1671 від 22.07.2019р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, некласифікований документ, який підтверджує заявлену митну вартість – пропозицію OFFER б/н від 10.06.2019, страховий поліс CARGO TRANSPORTATION INSURANCE POLICY №PYIE10007637014627445 від 10.06.2019, контракт №0103/2019 від 01.03.2019, інші некласифіковані документи – зокрема: лист №2207/1 від 22.07.2019 про відсутність можливості надання інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до висновку Дніпропетровської Торгово-промислової палати України від 08.06.2019 №ГО-1590, від 11.07.2019 №ГО-1618, від 15.07.2019 №ГО-1635, від 16.07.2019 №ГО-1642, від 18.07.2019 №ГО-1657, від 22.07.2019 №ГО-1671, дійсна ринкова вартість отриманого товару може дорівнювати контрактній і вказана на умовах поставки CIF-Oдеса.
Відповідно до пункту 1 Контракту від 01.03.2019 №0103/2019 ціна за одиницю товару мала зазначатись у товаро супроводжуючих документах. 
Пунктом 2 Контракту передбачено, що ціну товару за цим контрактом сформовано згідно з умовами поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару. Крім того, в ціну товару включена вартість таких складових, як тара, упаковка та маркування. Під час проведення митного контролю відповідачем було звернуто увагу на те, що зазначеним пунктом не вказано про включення до ціни товару витрат на страхування та транспортування товару до митного кордону України, а тому було зроблено висновок щодо не включення витрат на страхування та транспортування до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар, та не була заявлена декларантом як складова митної вартості.
В ході перевірки митних декларацій та доданих документів митним органом зроблено висновок, що документи, які були надані декларантом для здійснення митного оформлення та для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх необхідних відомостей стосовно складової митної вартості та запропоновано декларанту надати наступні додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
На вимогу відповідача декларантом надані додаткові документи: експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 08.07.2019 №ГО-1590, страховий поліс від 31.05.2019 №PYIE1000763701462610, комерційна пропозиція від 31.05.2019 №б/н.; експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 11.07.2019 №ГО-1618, страховий поліс від 08.06.2019 №PYE10007637014627400, комерційна пропозиція від 08.06.2019 №б/н; експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 11.07.2019 №ГО-1618, страховий поліс від 08.06.2019 №PYE10007637014627401, комерційна пропозиція від 08.06.2019 №б/н; експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 15.07.2019 №ГО-1635, страховий поліс від 08.06.2019 №PYIE10007637014627413, комерційна пропозиція від 08.06.2019 №б/н.; експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 16.07.2019 №ГО-1642, страховий поліс від 06.06.2019 №PYIE10007637014627307, комерційна пропозиція від 06.06.2019 №б/н.; експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 18.07.2019 №ГО-1657, страховий поліс від 09.06.2019 №100716224151151172, комерційна пропозиція від 09.06.2019 №б/н.; експертний висновок Дніпропетровської ТПП від 22.07.2019 №ГО-1671, страховий поліс від 10.06.2019 №PYIE10007637014627445, комерційна пропозиція від 10.06.2019 №б/н.
Також декларантом надано повідомлення про відмову у подачі інших додаткових документів.
Перевіривши подані документи, відповідачем встановлено наявність наступних розбіжностей: згідно інвойсів товари постачаються в Україну морським транспортом на умовах поставки CIF-Одеса. Відповідно до положень Інкотермс-2010, при умовах поставки CIF, продавець повинен за власний рахунок укласти договори перевезення та страхування до узгодженого місця на користь покупця. При цьому, всі ризики, пов`язані з втратою чи пошкодженням товару переходять від продавця на покупця в момент передавання товару першому перевізнику. Таким чином, на момент укладання договору перевезення сума витрат на доставку може бути невідома або інформація може бути в неповному обсязі так до митного оформлення відповідно до пункту 8 частини 2 статті 53 МКУ не подано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування – відповідно умови поставки CIF продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж у відповідності з договором купівлі-продажу, на умовах надання права покупцю або іншій особі, що володіє страховим інтересом відносно товару, заявляти вимоги безпосередньо до страховика, а також надати покупцю страховий поліс або інший доказ страхового покриття; відповідно до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплати яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування), а відповідно до інвойсів товар поставляється на умовах CIF-Oдеса (термін CIF «вартість, страхування та фрахт» означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження, а продажна ціна товару включає вартість товару, вартість страхування та фрахт); декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту.
За результатами перевірки митних декларацій та доданих документів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та відмови у їх митному оформленні за митною вартістю, заявленою декларантом:
рішення №UA100000/2019/300124/2 від 08.07.2019р., №UA100000/2019/300126/2 від 11.07.2019р., №UA100000/2019/300127/2 від 11.07.2019р., №UA100120/2019/000041/2 від 15.07.2019р., №UA100000/2019/300131/2 від 17.07.2019р., №UA100120/2019/300132/2 від 18.07.2019р., №UA100120/2019/300133/2 від 22.07.2019р. про коригування митної вартості товарів відповідно до статті 64 Митного кодексу України.
У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару відповідач обрав декларації від 19.03.2019 №UА100120/2019/195115, від 23.05.2019 №UА100120/2019/200235, від 03.07.2019 №UА110190/2019/506195, від 23.04.2019 №UА100210/2019/096248, від 26.03.2019 №UА125250/2019/803283, від 23.04.2019 №UА100210/2019/096248, від 25.01.2019 №UА100120/2019/188291, від 29.01.2019 №UА100120/2019/188769, від 26.03.2019 №UА100210/2019/094939, від 21.06.2019 №UА100120/2019/202623, від 21.05.2019 №UА500010/2019/012559, від 06.02.2019 №UА500010/2019/002567, від 11.03.2019 №UА110190/2019/502330, від 27.05.2019 №UА500010/2019/013364, від 16.05.2019 №UА500120/2019/004662, від 03.05.2019 №UА500020/2019/004713, від 19.07.2019 №UА500010/2019/019337, від 20.06.2019 №UА500170/2019/14590, від 11.04.2019 №UА100120/2019/197015, від 16.04.2019 №UА125250/2019/804219.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
За правилами частини 5 статті 382 Господарського кодексу України права та обов`язки сторін зовнішньоекономічного договору (контракту) визначаються правом місця його укладення, якщо сторони не погодили інше. Порядок визначення права, яке має застосовуватися до договору (контракту) у разі недосягнення згоди сторін стосовно вказаного порядку, встановлюється законом про зовнішньоекономічну діяльність.
Згідно з приписами статті 692 Цивільного Кодексу України, оплата товару за договором передбачена після передання товару чи товаророзпорядчих документів.
Частиною 1 статті 693 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), то покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу. А якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Нормами частини 2 статті 530 Цивільного Кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Приписами частини 1 статті 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За правилами частини 1 статті 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частинами 1 та 2 статті 51 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Нормами частин 1 та 2 статті 52 Митного кодексу України регламентовано, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
За правилами частини 1 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частина 2 статті 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. До них відносяться: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо зазначені документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Таким чином, право митного органу на витребування додаткових документів виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Зазначене узгоджується з положеннями пункту 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України, за правилами якого відповідач може письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.
Нормами статті 54 Митного кодексу України констатовано, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом.
Частиною 3 статті 54 Митного кодексу України встановлено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно з частиною 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
За приписами частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Правилами частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
За змістом частини 2-8 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно правил частини 7 статті 54 Митного кодексу України у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Як встановлено судом, митним органом під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявлених за електронними митними деклараціями, встановив, що в наданих позивачем документах є розбіжності: декларантом не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних при її обчисленні відповідно до пункту 2 контракту. А відповідно до пункту 2 контракту в ціну товару включені вартість тари, упаковки і маркування, а також інших витрат, оплати яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена Продавцем (в т.ч. транспортування, страхування).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо помилковості
викладених відповідачем зауважень у Рішеннях про коригування митної вартості товарів, адже вони не можуть бути віднесені до таких, які можуть слугувати підставою для відмови у визначенні митної вартості товарів за ціною договору (контракту), оскільки вказані обставини не впливають на формування митної вартості товару.
Згідно з Інкотермс-2010 CIF («вартість, страхування, фрахт») означає, що Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, проте ризик втрати чи ушкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять від Продавця на Покупця.
Додатково до цього, саме умовами терміну CIF передбачено, що на Продавця покладається також обов`язок придбання морського страхування на користь Покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.
Поставка товару на умовах CIF зобов`язує продавця укласти договір страхування та сплатити фрахт, необхідний для доставки товару до названого порту призначення, витрати за страхування та забезпечення здійснення митного оформлення товару при експорті.
Погоджуючи саме обрані умови поставки CIF, Сторони виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень.
Поставка товару на умовах CIF передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені вартість товару, фрахт або транспортні витрати, а також вартість страхування для морських перевезень.
Додаткових витрат на транспортування товару ТОВ «ТОП СТОР» не понесло.
Як встановлено судом, умовами поставки CIF (в редакції Incoterms 2010) не врегульоване питання включення у ціну товару тари, упаковки та маркування. 
Позивачем вказані відомості додатково внесені окремо до пункту 2 контракту, оскільки вони погоджені ним з постачальником при укладенні Контракту. При цьому, постачальник не висунув покупцю вимоги відшкодувати витрати на страхування та транспортні витрати за наведеними умовами поставки.
За правилами пункту 7 частини 10 статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються подальші витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на страхування товарів.
Відповідно до умов поставки за контрактом від 01.03.2019 №0103/2019 та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, митним законодавством не передбачається.
За  вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що надані позивачем документи давали можливість митному оргнау встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору, а факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем того, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови у митному оформленні товару.
За приписами частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів.
Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані для підтвердження митної вартості товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: для підтвердження митної вартості товару.
Таким чином, законом чітко встановлено умови, за наявності яких у відповідача виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.
Приписи вказаних статей зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Проте, митним органом не зазначалося, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом, неможливим є встановлення даних складових.
Приймаючи рішення про коригування митної вартості товару митним органом не зазначено, яким чином митна вартість  товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування вказаної вартості, не вказано порівняння характеристик  оцінюваного товару та товару, ціна якого взята за  основу при коригуванні митної вартості товару
Враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у поданих позивачем при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар та протиправність прийнятих відповідачем оскаржуваних рішень, відповідно наявність підстав для задоволення позову.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями   241-245,   250,   315,   316,   321,   322,   327,   329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення  та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      О.В. Головко