УХВАЛА        
 
04 лютого 2020року
 
м. Київ
 
справа № 664/953/19
 
провадження № 61-2412ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                    Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - Олешківська міська рада Херсонської області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок запровадження карантину тварин,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - Олешківська міська рада Херсонської області, та з урахуванням уточнень просив визнати порушення відповідачем грошового зобов`язання у розмірі 18 728 грн 12 коп. та 186 грн 72 коп., стягнути з відповідача на свою користь збитки, понесені у зв`язку із знищенням його продукції у сумі 19 009 грн 41 коп., визнати прострочення грошового зобов`язання відповідачем, стягнути з відповідача на свою користь 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання та 0,5 % комісії банку в сумі 4 264 грн 93 коп.
Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від                    19 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області за рахунок коштів резервного фонду районного бюджету на користь ОСОБА_1 18 728 грн 12 коп. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі, посилаючись на те, що рішенням місцевого суду від 19 вересня 2019 року не вирішено питання про визнання за відповідачем порушення грошового зобов`язання в сумі 18 728 грн 12 коп. та 186 грн 72 коп. на підставі частини другої статті      528 ЦК України.
 
Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від                      18 листопада 2019 року, залишеною без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року,в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
 
У лютому 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
 
Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.
 
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
 
Ухвали судів першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (пункт 20 частини першої статті 353 ЦПК України).
 
Таким чином, оскарження ухвал суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення після їх перегляду в апеляційному порядку, у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.
 
Крім того, в резолютивній частині постанови Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року зазначено, що вона не підлягає касаційному оскарженню.
 
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                          суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Враховуючи наведене, ухвала Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року та постанова Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,   
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 листопада 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Олешківської районної державної адміністрації Херсонської області, третя особа - Олешківська міська рада Херсонської області, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок запровадження карантину тварин відмовити.
 
Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                    В. С. Жданова