ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року 
м. Київ
Справа №  904/2425/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Зуєва В. А. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,
за участю помічника судді, який здійснює повноваження секретаря судового засідання - Корсун Я. В.,

за участю представників:
прокурора - Титарчук О. В.,
позивача - Поух Д. А. (адвокат),
відповідачів - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та заступника прокурора Миколаївської області
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2019 (судді: Дармін М. О., Іванов О. Г., Березкіна О. В.)
та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 (суддя Воронько В. Д)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТІОЛІ" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн")
до:          1. Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України,
2. Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України,
3. Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області,
4. Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області
про стягнення шкоди, завданої протиправними рішеннями та бездіяльністю органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень,
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. У червні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТІОЛІ" (далі - ТОВ "ІТІОЛІ", правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Миколаївської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Миколаївська митниця ДФС України) та Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Дніпропетровська митниця ДФС України) про стягнення шкоди, завданої протиправними рішеннями та бездіяльністю органів державної влади при здійсненні ними своїх повноважень.
1.2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок неправомірних дій та бездіяльності Миколаївської митниці ДФС України ТОВ "Хімпродторг ЛТД" заподіяно збитки у розмірі 13862884,29 грн, з яких: 271139,50 грн, сплачених ТОВ "Хімпродторг ЛТД" за оформлення фінансових гарантій за митними деклараціями, 2568020,29 грн загальної вартості товару, втраченого внаслідок природного убутку за період зберігання в порту за час затримки митного оформлення, 1400,00 грн вартості отримання інформації з Миколаївського гідрометеорологічного центру, 1200,00 грн вартості висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати, 21124,50 грн вартості відібрання проб та здійснення лабораторних випробувань відібраного товару ПП "Сейболт-Україна", 5000000,00 грн збитків, завданих простоєм судна, 6000000,00 грн збитків, завданих понаднормативним зберіганням товару. Також ТОВ "Хімпродторг ЛТД" завдано збитків у зв`язку з неправомірними вимогами Дніпропетровської митниці ДФС України оплатити фінансові гарантії у розмірі 72 062,96 грн.
2. Короткий зміст судових рішень
2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Миколаївської митниці ДФС України на користь ТОВ "Оптімус Конекшн" у рахунок відшкодування шкоди 11 344 456,26 грн, з яких: 271 139,50 грн шкоди, завданої внаслідок оформлення фінансових гарантій, 2 568 020,29 грн збитків, заподіяних ТОВ "Хімпродторг ЛТД" внаслідок природного убутку товару за період зберігання в порту, 1400,00 грн вартості отримання інформації з Миколаївського гідрометеорологічного центру, 1200,00 грн вартості висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати, 21 124,50 грн вартості відібрання проб та здійснення лабораторних випробувань відібраного товару ПП "Сейболт-Україна", 3 760 401,60 грн збитків, завданих простоєм судна, 4 721 170,37 грн збитків, завданих понаднормативним зберіганням товару. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
2.2. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано доведеністю протиправності дій Миколаївської митниці ДФС України при прийнятті рішення про визначення коду товару та оформленні картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що спричинило понесення збитків у вигляді оформлення фінансових гарантій. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що затримка у митному оформленні товару призвела до втрати останнього в кількості 232,184 метричних тон під час його зберігання протягом чотирьох місяців під митним контролем.
Також, за висновком місцевого господарського суду, у період з дати заявлення вантажу до митного оформлення 06.08.2017 та до прийняття Миколаївською митницею ДФС України рішення про визначення коду товару 14.08.2017 мав місце понаднормативний простій судна, оскільки після прийняття вказаного рішення ТОВ "Хімпродторг ЛТД" мало можливість безперешкодно заявити товар у будь-якому митному режимі до відповідного органу доходів і зборів та приступити до його вивантаження.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у період з 06.08.2017 по 03.10.2017 (по дату набрання законної сили рішенням суду про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської митниці ДФС України про визначення коду товару) тривала затримка у митному оформленні товару, що призвело до його понаднормативного зберігання, у зв`язку з чим суд задовольнив вимогу про стягнення відповідних збитків у розмірі 4 721 170,37 грн.
Відмовляючи у стягненні вартості фінансових гарантій у сумі 72 062,96 грн, суд першої інстанції керувався обов`язковістю їх надання при поміщенні товару у митний режим "транзит".
2.3. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2019 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено частково. Здійснено заміну позивача на ТОВ "ІТІОЛІ". Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ТОВ "ІТІОЛІ" 11910605,12 грн у рахунок відшкодування шкоди, яка завдана Миколаївською митницею Державної фіскальної служби України. В іншій частині позову відмовлено.
2.4. За висновками суду апеляційної інстанції матеріалами справи не підтверджується як надання ТОВ "Ойл Трансшипмент" фінансових гарантій, так і надання їх від імені ТОВ "Хімпродторг ЛТД", у зв`язку з чим визначена в сумі 271 139,50 грн шкода, завдана внаслідок оформлення таких фінансових гарантій, відшкодуванню не підлягає.
Суд апеляційної інстанції також дійшов висновку про те, що відшкодування витрат, пов`язаних із відібранням проб та проведенням лабораторних випробувань у сумі 21124,50 грн, а також 1400 грн вартості отримання інформації з Миколаївського гідрометеорологічного центру та 1200 грн вартості висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати повинно було вирішуватися в межах справи №804/5227/17 про оскарження дій митних органів.
Крім того, при дослідженні періоду понаднормативного зберігання товару суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обрахунок даного періоду з 06.09.2017 по 30.11.2017, однак оскільки позивач відлік такого строку розпочинає з 16.09.2017 та за перерахунком суду розмір відповідних збитків перевищує заявлений позивачем, суд дійшов висновку про задоволення даної позовної вимоги у сумі 6000000 грн, урахувавши висновок експерта № ГО-3576 від 15.12.2017 та дані щодо зменшення розміру залишків газового природного конденсату після його відвантаження на адресу ТОВ "Хімпродторг ЛТД".
Також суд апеляційної інстанції визначив загальний час простою танкера МТ Pioneer з вини Миколаївської митниці ДФС України у сумі 192 годин 10 хвилин або 8 днів, у зв`язку з чим вирахував відповідний розмір збитків у сумі 3 342 584,83 грн.
Разом із цим, апеляційний суд погодився із висновком місцевого господарського суду про задоволення у повному обсязі вимоги про стягнення вартості втраченого 232,184 МТ газового конденсату в сумі 2568020,29 грн.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі заступник прокурора Миколаївської області просить оскаржувані судові рішення скасувати та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
3.2. Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що судами попередніх інстанцій не враховано, що декларант мав право обрати митний режим "митний склад" та розмістити товар на склад, чим зменшити розмір завданих збитків за понаднормативне зберігання товару. 
Крім того, скаржник вважає, що судами безпідставно не розглянуто питання про залучення Енергетичної митниці ДФС до участі у справі та не надано оцінку правомірності нездійснення нею розмитнення товару.
На думку скаржника, матеріали справи не містять доказів понесення додаткових витрат, пов`язаних із понаднормативним зберіганням товару, компанією "Petro Energy Group" Limited. Крім того, предметом відступлення права вимоги може бути лише дійсна вимога, однак на момент укладення відповідного договору суми заборгованостей за простій судна та понаднормативне зберігання товару ще не існували.
3.3. У відзиві на касаційну скаргу прокурора Миколаївської області, ТОВ "Ітіолі" просить залишити її без задоволення, а постанову апеляційного господарського суду - без змін, наголошуючи на правомірності висновків апеляційного господарського суду та безпідставності доводів, викладених у касаційній скарзі.
3.4. Також касаційну скаргу подало Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, в якій останнє просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
4. Розгляд справи Верховним Судом.
4.1. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 у справі №   904/2425/18, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 19.12.2019.
4.2. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2019 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду касаційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 у справі №904/2425/18 до 23.01.2020. 
Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі за подання касаційної скарги до 21.01.2020.
4.3. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2018 у справі № 904/2425/18.
5. Обставини встановлені судами і позиція Верховного Суду
5.1. Враховуючи те, що Головним управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області не надано до суду доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі за подання касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області підлягає закриттю.
5.2. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і дотримання норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора Миколаївської області не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
5.3. Суди попередніх інстанцій установили, що 01.08.2017 між ТОВ "Хімпродторг ЛТД" (покупець) та Компанією "PetroEnergyGroupLimited" (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №PEG-KPT-010817 (далі - контракт), відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 якого та специфікації від 01.08.2017 №02 продавець зобов`язався поставити товар - газовий природний конденсат (код УКТ ЗЕД 2709001000) в кількості 17245,728 МТ, передати належні до товару документи та передати право власності згідно з умовами контракту, а покупець зобов`язався сплатити ціну товару згідно з умовами цього контракту.
5.4. Умовами пунктів 6, 7 вказаної специфікації до контракту визначено, що фінальна ціна за метричну тону товару становить 423,54 доларів США, а загальна фінальна вартість специфікації складає 7 304 255,64 доларів США; умови поставки товару CFR Миколаїв, Україна (ІНКОТЕРМС 2010).
5.5. 06.08.2017 танкер МТ Pioneer, який належить судновласникові "Systemar Shipmanagement", прибув у порт розвантаження Миколаїв.
5.6. На виконання вказаного контракту 07.08.2017 ТОВ "Хімпродторг ЛТД" подано до Митного посту "Миколаїв-морський" Миколаївської митниці ДФС України митну декларацію №UA504120/2017/105963, якою до митного оформлення заявлено товар - "Конденсат газовий природний".
5.7. 14.08.2018 Миколаївською митницею ДФС України прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA504000-0012-2017 та складено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України №UA504120/2017/00023.
5.8. Вказане рішення про визначення коду товару №КТ-UA504000-0012-2017 від 14.08.2017 і картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України №UA504120/2017/00023 визнані протиправними та скасовані за результатами розгляду адміністративної справи №804/5227/17, за адміністративним позовом ТОВ "Хімпродторг ЛТД" до Миколаївської митниці ДФС України, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017, яка залишена без змін постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 та постановою Верховного Суду від 31.01.2018.
5.9. Як встановлено судом апеляційної інстанції у зв`язку з прийняттям посадовими особами Миколаївської митниці ДФС України незаконного рішення про визначення коду товару № КТ-UA504000-0012-2017, ТОВ "Хімпродторг ЛТД" 16.08.2017 подало митну декларацію типу "ТР-812 № UA 504120/2017/106275 про подання товарів у митному режимі "транзит" до Енергетичної митниці ДФС, у зв`язку з чим ТОВ "Хімпродторг ЛТД" сплатило ТОВ "Ойл Трансшипмент" плату за видачу гарантій у розмірі 132 438,29 грн за платіжним дорученням від 17.08.2017 №125  та 138 701,21 грн за платіжним дорученням від 13.10.2017 №158.
5.10. У зв`язку з оформленням товару в митному режимі "транзит" Дніпропетровською митницею ДФС України також вимагалося надання фінансових гарантій переміщення товару у вказаному режимі, з метою надання яких ТОВ "Хімпротодторг ЛТД" сплачено на користь ТОВ "Ойл Трансшипмент" плату за надання фінансових гарантій митним органам за рахунками від 20.10.2017 №57 та від 14.11.2017 №84 у загальній сумі 72062,96 грн.
5.11. Суд апеляційної інстанції також встановив, що Енергетичною митницею не здійснювалося митне оформлення товару, який було вивантажено в берегові ємності нафтоперевалювального комплексу ТОВ "Ойл Трансшипмент" з 16.08.2017 по 25.08.2017 у кількості 17245,728мт, та який був предметом досудового розслідування по кримінальним провадженням № 32017150000000053 та № 32014150000000054, оскільки вказаний товар був предметом цих кримінальних проваджень, порушених за фактом внесення службовими особами ТОВ "Хімпротодторг ЛТД" недостовірних відомостей до митної декларації та використання завідомо підроблених документів. Ініціюванню наведених кримінальних проваджень слугувало прийняття посадовими особами Миколаївської митниці ДФС України рішень про визначення коду товару №КТ-UA504000-0012-2017.
5.12. 05.10.2017 Миколаївською митницею ДФС України на підставі поданої ТОВ "Хімпротодторг ЛТД" митної декларації типу "ТР-81" № UA 903110/2017/001442 прийнято товар для здійснення митного контролю та митного оформлення.
5.13. При цьому, листом від 29.08.2017 № 28-70-2/07/7-2867 Енергетична митниця ДФС інформувала Миколаївську митницю ДФС України, що товар і нафтопродукт, направлений до відділу митного оформлення "Миколаїв" митного поста "Південний" Енергетичної митниці ДФС за МД типу ТР81АА № UА504120/2017/106275 від 16.08.2017, є предметом досудового розслідування по кримінальним провадженням №32017150000000053, № 32014150000000054 та митний контроль та митне оформлення вищезазначеного товару з цих причин Енергетичною митницею ДФС не здійснювалося.
5.14. Судом апеляційної інстанції встановлено, що необхідність митного оформлення товарів в митному режимі "транзит" до Енергетичної митниці ДФС для ТОВ "Хімпродторг ЛТД" була обумовлена виключно прийняттям Миколаївською митницею ДФС України незаконного рішення про визначення коду товару № КТ-UA504000-0012-2017, у зв`язку з чим загальний час простою танкера МТ Pioneer становить 192 години 10 хвилин або 8 днів. При цьому, при проведенні розрахунку до часу простою апеляційний суд не включив період вивантаження товару в берегові ємності з 16.08.2017 по 25.08.2017 внаслідок відсутності доказів простою танкеру в цей період з вини Миколаївської та Дніпропетровської митниці ДФС України.
5.15. Таким чином, апеляційним судом, з урахуванням ставки демереджу 16 000,00 доларів США на день, було здійснено розрахунок загальної суми демереджу за простій танкера МТ Pioneer з вини Миколаївської митниці ДФС України у розмірі 3   342   584,83   грн.
5.16. Вирішуючи питання про розмір збитків, завданих понаднормативним зберіганням товару, суд апеляційної інстанцій послався на лист №STR-12/18-17 від 18.12.2017 Компанії "Petro Energy Group Limited", в якому остання повідомила ТОВ "Хімпродторг ЛТД", що нафтоперевальним комплексом період зберігання з 16.09.2017 по 04.12.2017 заявлений як понаднормативне зберігання товару, і вартість такого зберігання товару за вказаний період склала 245 140,97 доларів США, що була утримана компанією із платежу №000328899 від 20.10.2017 на загальну суму 700 000,00 доларів США, здійсненого по контракту від 01.08.2017 №PEG-KPT-010817.
5.17. При цьому, згідно з умовами договору від 04.08.2017 № 1/08-17 надання послуг з приймання, зберігання та наливу нафтопродуктів вартість понаднормативного зберігання понад 20 календарних днів становить 0,30 доларів США в день. 
5.18. Відтак, за висновками суду апеляційної інстанції понаднормативне зберігання товару тривало з 06.09.2017 до 30.11.2017 згідно з даними незалежної інспекції Intertek Ukraine, висновку експерта № ГО-3576 від 15.12.2017, митними деклараціями та складеним ТОВ "Хімпродторг ЛТД" і ТОВ "Ойл Трансшипмент" актом від 30.11.2017.
5.19. Отже, вартість понаднормативного зберігання товару за розрахунком суду становила 266 984,816 доларів США, що еквівалентно 6972026,39 грн, що перевищувала заявлену позивачем за період з 16.09.2017 до 04.12.2017 вартість зберігання у розмірі 6000000 грн, у зв`язку з чим відповідна позовна вимога задоволена судом у повному обсязі.
5.20. У той же час, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що втрата 232,184 МТ газового конденсату обумовлена виключно його тривалим зберіганням у нафто-переробному комплексі в період з 17.08.2017 по 20.10.2017 через прийняття посадовими особами Миколаївської митниці ДФС України незаконного рішення про визначення коду товару № КТ-ІІА504000-0012-2017 від 14.08.2017 і порушення на підставі цього кримінальних проваджень № 32017150000000053 та №32014150000000054. 
Отже, суди дійшли висновку про обґрунтованість даної вимоги у розмірі 2568020,29 грн.
5.21. Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 20.10.2017 між ТОВ "Хімпродторг ЛТД" (первісний кредитор) та ТОВ "Газтрейд" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги №20-10-17, відповідно до умов якого ТОВ "Хімпродторг ЛТД" відступило, а ТОВ "Газтрейд" набуло право вимоги стягнення збитків, нанесених ТОВ "Хімпродторг ЛТД" неправомірними рішеннями Миколаївської митниці ДФС України, внаслідок надмірної оплати фінансових гарантій при митному оформленні товару на суму 271 139,50 грн, збитків внаслідок втрати кількості товару на суму 2 800 000,00 грн, збитків внаслідок здійснення лабораторних випробувань в розмірі 21 124,50 грн, збитків внаслідок простою морського судна на суму 5 000 000,00 грн, та збитків внаслідок понаднормативного зберігання товару на суму 6 000 000 грн, всього на суму 14 092 264, 00 грн, а також збитків, нанесених діями Дніпропетровської митниці ДФС України, внаслідок надмірної оплати фінансових гарантій при митному оформленні товару в загальній максимальній сумі 260 000,00 грн.
5.22. Спір у справі виник щодо відшкодування збитків, завданих неправомірними діями та бездіяльністю Миколаївської та Дніпропетровської митниці ДФС України.
5.23. За змістом частин першої та третьої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
5.24. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
5.25. Згідно з статтею 1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів.
5.26. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.
5.27. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення збитків у вигляді вартості понаднормативного зберігання товару, простою судна та вартості втраченого газового конденсату, обґрунтовували свої судові рішення наявністю всіх трьох елементів цивільного правопорушення в діях Миколаївської митниці ДФС України.
5.28. Як встановлено судами попередніх інстанцій, питання законності дій Миколаївської митниці ДФС України щодо прийняття картки відмови № UА504120/2017/00023 від 14.08.2017 і рішення про визначення коду товару від 14.08.2017 №КТ-№ UА504000-0012-2017 було предметом розгляду справи № 804/5227/17, у межах якої судами встановлено протиправність відповідних дій та скасовано прийняте митницею рішення.

5.29. Отже, зазначені обставини мають преюдиціальне значення у даній справі та з урахуванням приписів частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доведенню при розгляді даного спору.
5.30. Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що саме прийняття Миколаївською митницею ДФС України незаконного рішення про визначення коду товару, зумовило подальше подання ТОВ "Хімпродторг ЛТД" для оформлення товару митної декларації типу "ТР-81" № UA 504120/2017/106275 про подання товарів у митному режимі "транзит" до Енергетичної митниці ДФС України.
5.31. Як встановлено судами попередніх інстанцій, вивантаження товару в кількості 17245,728 мт у берегові ємності нафтоперевалювального комплексу ТОВ "Ойл Трансшипмент" відбувалося з 16.08.2017 по 25.08.2017, що до часу понаднормативного простою не додається. Після цього, ТОВ "Хімпротодторг ЛТД" подано до Миколаївської митниці ДФС України митну декларацію типу "ТР-81" № UA 903110/2017/001442, за якою митницею 05.10.2017 здійснено приймання для здійснення митного контролю та митного оформлення товару.
5.32. Апеляційний суд зазначив про те, що за час подання до Енергетичної митниці ДФС України митної декларації про подання товару в митному режимі "транзит" до прийняття Миколаївською митницею ДФС України такого товару для здійснення митного контролю та оформлення, Енергетична митниця ДФС України не здійснювала митний контроль та оформлення вказаного товару внаслідок його обмеження в цивільному обороті через визначення предметом кримінальних проваджень № 32017150000000053 та № 32014150000000054. Отже, апеляційний суд дійшов правомірного висновку про відсутність у такому випадку підстав для залучення Енергетичної митниці ДФС України до участі у справі.
5.33. Щодо доводів касаційної скарги про відсутність доказів сплати компанією "Petro Energy Group" Limited витрат, пов`язаних із понаднормативним зберіганням товару, та необґрунтованість визначення періоду такого зберігання, колегія суддів зазначає наступне.
5.34. При здійснені визначення періоду понаднормативного зберігання товару суд апеляційної інстанції виходив із умов відповідного договору надання послуг з приймання, зберігання та наливу нафтопродуктів від 04.08.2017 № 1/08-17, за умовами якого вартість понаднормативного зберігання понад 20 календарних днів становить 0,30 доларів США в день. Отже, відрахувавши вказаний строк від початку вивантаження товару 17.08.2017, суд апеляційної інстанції правильно зауважив про його сплив 05.09.2017, визначивши 06.09.2017 днем відліку строку понаднормативного зберігання товару. 
5.35. Наведене не призвело до перевищення визначеного позивачем періоду понаднормативного зберігання, оскільки апеляційним судом було враховано зазначену в позові дату початку такого зберігання - 16.09.2017, що спростовує відповідні заперечення скаржника. При цьому судом касаційної інстанції визнається обґрунтованим висновок апеляційного господарського суду про закінчення понаднормативного зберігання товару 30.11.2017, що визначено судом на підставі митних декларацій з урахуванням даних щодо зменшення розміру залишків товару внаслідок його поступового відвантаження на адресу ТОВ "Хімпротодторг ЛТД".
5.36. Одночасно, суд касаційної інстанції зазначає, що понесення компанією "Petro Energy Group" Limited витрат на понаднормативне зберігання товару за встановленими судами обставинами відбулося шляхом утримання вартості такого зберігання в розмірі 245 140,97 доларів США із платежу №000328899 від 20.10.2017 на загальну суму 700 000,00 доларів США, здійсненого ТОВ "Хімпродторг ЛТД" по контракту від 01.08.2017 №PEG-KPT-010817.
5.37. Також скаржник наводив доводи щодо передачі за договором про відступлення права вимоги № 20-10-17 від 20.10.2017 таких прав вимоги, що не утворилися внаслідок неналежного виконання зобов`язань, як втрата товару, та не існували на час його укладення, зокрема, щодо простою судна та понаднормативного зберігання товару.
5.38. Відповідно до положень статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
5.39. Із змісту укладеного між ТОВ "Хімпродторг ЛТД" та ТОВ "Газтрейд" договору про відступлення права вимоги № 20-10-17 від 20.10.2017 слідує, що його предметом були конкретно визначені вимоги із зазначенням змісту та розмірами сум, тобто предмет договору мав окреслений, індивідуалізований характер.
5.40. При цьому, апеляційний господарський суд обґрунтовано зауважив, що виникнення збитків внаслідок понаднормативного зберігання товару та простою судна відбулося шляхом утримання компанією "Petro Energy Group" Limited грошових коштів із платежу від 20.10.2017 ТОВ "Хімпродторг ЛТД", що свідчить про наявність таких збитків станом на момент укладення договору. 
5.41. Одночасно колегія суддів з приводу заперечень скаржника щодо відступлення права вимоги за втрачений товар зауважує, що загальні положення про зобов`язання книги V Цивільного кодексу України поширюються також і на позадоговірні зобов`язання, а тому відповідні вимоги можуть бути предметом відступлення. Виняток становить встановлена договірна чи законодавча заборона, як то зобов`язання, нерозривно пов`язані з особою кредитора, зокрема щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.
5.42. Інші доводи, викладені у касаційній скарзі, є аналогічними доводам, які вже були предметом дослідження та оцінки суду апеляційної інстанції і зводяться до переоцінки доказів та установлених обставин справи, що не входить до повноважень Верховного Суду, передбачених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України. 
5.43. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що постанова апеляційного суду у цій справі, якою скасовано рішення суду першої інстанції із прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, прийнята із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування не вбачається.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
6.2. Згідно зі статтею 300 цього Кодексу, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

6.3. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.4. Відповідно до частини першої статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
6.5. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що апеляційний суд обґрунтовано прийняв постанову із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування не вбачається.
6.6. Доводи, викладені у касаційній скарзі, про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження та не спростовують обставин справи, на які посилався суд апеляційної інстанції як на підставу для часткового задоволення позовних вимог, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення у справі не вбачається.
7. Розподіл судових витрат
7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області закрити.
2. Касаційну скаргу заступника прокурора Миколаївської області залишити без задоволення.
3. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.09.2019 у справі №904/2425/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. А. Зуєв
Судді                                                                                                    Т. Б. Дроботова
                                                                                                    К. М. Пільков