ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року	Львів	Справа № 460/2791/19 пров. № 857/14070/19	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                 Багрія В. М.,
суддів                                                                      Качмара В. Я., Старунського Д. М.,
з участю секретаря судового засідання               Пильо І. І.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року (рішення ухвалено у м. Рівному судом у складі головуючого судді Жуковської Л. А., повний текст рішення виготовлений 12 листопада 2019 року) у справі № 460/2791/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

 В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Позивачка просила: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити перерахунок її пенсії  відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку;
зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату позивачці пенсії за віком відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, яке прийняте у порядку спрощеного позовного провадження, позов задоволено. 
Визнано протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року, яке прийняте у порядку письмового провадження, доповнено резолютивну частину рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року та викладено абзац 3 резолютивної частини в наступній редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку, з 01.09.2019».
Рішення суду першої інстанції оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, подавши на нього апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі зазначає, що 11.10.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким доповнено частину 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, нова редакція Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пов`язує збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років для жінок з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Крім того, апелянт зазначає, що у разі перерахунку пенсії позивачки відповідно до норм частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір її пенсії зменшиться з 2540,45 грн до 2000 грн.
Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку позивачу пенсії за віком, тому зобов`язав відповідача провести такий перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.09.2019, збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним  правовідносинам, враховує таке.
У справі встановлено, що ОСОБА_1 має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи категорії 3, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Рівненською облдержадміністрацією 28.10.1993.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в   органі Пенсійного фонду  та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією посвідчення виданого 20.08.2001.
29.08.2019 позивачка звернулася з заявою до Головного управління ПФУ в Рівненській області про перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.
Листом від 12.09.2019 № 5/02-8 Головним управлінням ПФУ в Рівненській області відмовлено позивачці в проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю підстав для такого перерахунку.
Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону № 796-XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75% заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85% заробітку.
Аналіз норм права, якими врегульовано спірні правовідносини свідчить про те, що Закон № 796-XII визначає спеціальні норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV) пенсіонерам  надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» або спеціальним Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
В той же час, для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Позивачка перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по віку, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», її загальний страховий стаж становить 45 повних років.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії посвідчення серії Б НОМЕР_2 , виданого 28.10.1993 Рівненською обласною державною адміністрацією, позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, підвищення пенсій за понад встановлений необхідний розмір стажу роботи, має пільговий характер, зокрема щодо тривалості (розміру) такого стажу і величини, з якої проводиться розрахунок збільшення пенсії, як це встановлено частиною 2 статті 56 Закону № 796-XII, у зв`язку з чим, оскільки позивачці  призначено пенсію, в тому числі на умовах встановлених спеціальним законом (Закон № 796-XII), то і збільшення її пенсії за понад встановлений розмір страхового стажу можливий на підставі спеціальної норми частини 2 статті 56 Закону № 796-XII.
В ході розгляду справи встановлено, що позивачка є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 3, отже на неї розповсюджується дія статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування чи зміни відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,      
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 460/2791/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття  та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	В. М. Багрій 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Д. М. Старунський   	
Повний текст постанови виготовлений 07.02.2020.