ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua                                                       
Головуючий суддя у першій інстанції: Ковальчук Л.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року                                                                                    Справа № 369/13076/17

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                       Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,  
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Києво-Святошинського об`єднаного управління 
Пенсійного фонду України Київської області

про                     визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - відповідач) про:
- визнання неправомірними дій відповідача;
- зобов`язання відповідача відновити позивачу щомісячні пенсійні виплати в розмірах, установлених постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 у справі № 2-а-16656/08.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року, адміністративний позов було задоволено повністю: визнано протиправними дії Києво-Святошинського ОУПФУ Київської області та зобов`язано Києво-Святошинське ОУПФУ Київської області відновити позивачу щомісячні виплати пенсії в розмірах, установлених постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2008 у справі № 2-а-16656/08.
28.11.2019 позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив ухвалити в цій справі додаткове судове рішення про призначення йому пенсії як інваліду ІІ групи ЧАЕС у розмірах 8-ми мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком для інвалідів ІІ групи.
В обґрунтування зазначеної заяви позивач посилався на те, що, на його думку, суд при ухваленні в цій справі рішення по суті позовних вимог вирішив питання про право, але не визначив способу виконання судового рішення.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року в задоволенні зазначеної заяви було відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що додаткове судове рішення не може змінювати суті основного рішення та є засобом усунення неповноти судового рішення, а також з того, що рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16 лютого 2018 року, ухвалене в цій справі є повним і підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути справу на новий розгляд, посилаючись на те, що суд, відмовивши у винесенні додаткового рішення, позбавив його права на механізм виконання судового рішення, та зазначаючи, зокрема, що оскаржувана ним ухвала суду перешкоджає виконанню судового рішення в цій справі та створює системну проблему невиконання або несвоєчасного виконання рішень національних судів.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржувана ним ухвала суду прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального законодавства.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2020 було відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) закріплено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 252 КАС суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Висновки суду апеляційної інстанції. 
Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано виключні правові підстави для ухвалення судового рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що резолютивна частина рішення, ухваленого судом у цій справі по суті позовних вимог, містить відповідь на щодо кожної із заявлених позивачем вимог, спір, що виник між сторонами в цій справі з приводу припинення виплати пенсії судом вирішень, виплату пенсії відновлено.
Разом з тим, питання щодо призначення позивачу пенсії як інваліду ІІ групи ЧАЕС у розмірах 8-ми мінімальних пенсій за віком та 75% мінімальної пенсії за віком для інвалідів ІІ групи не були предметом судового розгляду при вирішенні цього спору по суті, а тому їх вирішення шляхом ухвалення додаткового судового рішення в цій справі, як на тому наполягає апелянт, не відповідатиме нормам статті 252 КАС України.
Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в ухвалі від 13.01.2020 у справі № 310/6279/17.
Доводи апелянта про те, що суд, відмовивши у винесенні додаткового рішення, позбавив його права на механізм виконання судового рішення, а також, що оскаржувана ним ухвала суду перешкоджає виконанню судового рішення в цій справі та створює системну проблему невиконання або несвоєчасного виконання рішень національних судів, є необґрунтованими з підстав, наведених вище.
Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.          
Отже, судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми процесуального права, які підлягають застосуванню.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
З огляду на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року - без змін.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 18 лютого 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: