Справа № 456/4689/18                Головуючий у 1 інстанції: 
Провадження № 22-з/811/323/19         Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       14 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі: 
головуючого судді - Струс Л.Б.
суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

розглянувши у місті Львові заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з ОСОБА_2 судові витрати на оплату послуг адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином, відмовлено.
Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
Постановою Львівського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення яким позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди заподіяної злочином в розмірі 15 000грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави 253 грн 72 коп. судового збору. 
Проте, ухвалюючи постанову, апеляційний суд не вирішив питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 700грн.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до п.48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.
Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
11 лютого 2019 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Филик Олегом Зеновійовичем.
До заяви про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в апеляційному порядку додано опис робіт та послуг з розрахунком їх вартості, так заявник просив стягнути на його користь 2700 грн, що складаються з 900грн. - ознайомлення з матеріалами справи для подання апеляційної скарги, 1500грн написання апеляційної скарги, 300грн. консультація та подання апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ч.1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п.13 ст. 142 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто 15 000 грн, що становить 24% від 62450 грн суми заявлених вимог, таким чином, стягненню з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 підлягає 24% від суми сплачених судових витрат, що становить 648 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, колегія суддів, 

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 648 грн витрат на правову допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 14.01.2020 року.

Головуючий  
                                           
Судді