П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/630/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Анісімов Олег Валерійович  
Суддя-доповідач -  Совгира Д. І.   
28 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Совгири Д. І. 
суддів:  Франовської К.С.  Кузьменко Л.В. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Ткач В.В.,
представника позивача: Микитей І.І.
відповідача: Кирилюк В.В.      
представника відповідача: Роскрути О.С. 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року  (повний текст складено у м.Чернівці ) у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, 
В С Т А Н О В И В :
06.06.2019 року Головне управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області (далі - первісний позивач) звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі – первісний відповідач або ОСОБА_1 ), в якому просить стягнути податковий борг на загальну суму 67493,39 грн. до місцевого бюджету.
13.09.2019 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень №48018-24 від 26.06.2017 року та №0009037-5302-2405 від 04.05.2018 року.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року первісний позов Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, первісний відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ГУ ДФС у Чернівецької області  в задоволенні позовних вимог та задовольнити її зустрічний позов в повному обсязі.
Представник первісного позивача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги та просила суд залишити її без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року - без змін.
В судовому засіданні первісний відповідач та її представник підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.
Заслухавши доповідь судді, пояснення первісного відповідача та її представника, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З обставин справи судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 30.10.2003 року зареєстрована як фізична особа-підприємець (за адресою: АДРЕСА_1 ) та взята на податковий облік з 10.11.2003 року (Кельменецька ДПІ Кельменецького управління ГУ ДФС у Чернівецькій області).
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником будівлі (комплексу), загальною площею 4532,80 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме будівлі літери:
- “А” - вагова – площею 30,90 кв.м.;
- “Б” - виробничий цех – площею 461,60 кв.м.;
- “К” - склад з їдальнею – площею 1104 кв.м.;
- “Р” - склад – площею 311,30 кв.м.;
- “Ф” - виробничий цех – площею 2625 кв.м. 
Вказане майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до відомостей, що вказані у інтегрованій картці за первісним відповідачем рахується заборгованість по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 67493,39 грн. Зазначене також підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості по вказаному платнику станом на 18.04.2019 року.
Вказану заборгованість нараховано відповідачу згідно податкового повідомлення-рішення форми “Ф” №48018-24 від 26.06.2017 року на суму 31230,99 грн. та податкового повідомлення-рішення форми “Ф” №0009037-5302-2405 від 04.05.2018 року на суму 36262,40 грн. Зазначені податкові повідомлення-рішення належним чином надіслані та вручені відповідачеві, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.
Згідно із підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, при цьому об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
У підпункті 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України міститься перелік об`єктів житлової та не житлової нерухомості, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зокрема до таких віднесено: будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств (є);  будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку (ж).
Враховуючи положення чинного законодавства України, а також позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11.12.2018 року (справа №822/2614/16), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що належні ОСОБА_1 на праві приватної власності нежитлові приміщення загальною площею 4532,80 кв.м., не належать до будівель промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств (підпункт 266.2.2 частина “є”, пункту 266.2 статті 266 ПК України).
Крім того, судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що у зазначених приміщеннях первісний відповідач не здійснює будь-якої діяльності, в тому числі не є сільськогосподарським товаровиробником, а тому відповідно її нежитлові приміщення не можуть бути віднесенні до будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесених до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000.
Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що  належні на праві приватної власності ОСОБА_1 нежитлові приміщення, можуть попадати під дію положень підпункту 266.2.2 частина “є”, “ж”, пункту 266.2 статті 266 ПК України, у разі якщо первісний відповідач стане сільськогосподарським товаровиробником або вони стануть приміщеннями промислових підприємств.
На даний час це нежитлові приміщення фізичної особи, яка не здійснює одну з наведених вище діяльності, а тому вони є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Варто також зазначити, що законодавством України не передбачено звільнення від оподаткування податком на нерухоме майно у разі знаходження такого майна під арештом.
Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
У зв`язку із наявністю податкового боргу станом на 04.09.2016 року, що утворився внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання в розмірі 27604,75 грн., відповідачу надіслано на офіційну адресу податкову вимогу форми “Ф” від 05.09.2016 року № 1268-24 із рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та, як свідчить відмітка пошти, відправлення отримано 08.09.2016 року. 
Посилання апелянта на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2017 року, яким в задоволенні позову Кельменецької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 було відмовлено, колегія суддів оцінює критично. Оскільки зазначеним рішенням суду податкова вимога форми “Ф” від 05.09.2016 року № 1268-24 на суму 27604,75 грн скасована не була. На день розгляду справи у суді вказана податкова вимога є не відкликаною.
Судом встановлено, що ГУ ДПС як контролюючим органом складено та направлено відповідачу податкові повідомлення-рішення форми “Ф” №48018-24 від 26.06.2017 та форми “Ф” №0009037-5302-2405 від 04.05.2018 року на суму 36262,40 грн., які належним чином вручені відповідачеві.
Суми податкового зобов`язання, визначені в зазначених податкових повідомленнях-рішеннях на момент розгляду справи у суді, є узгодженими та не сплаченими первісним відповідачем. Загальний розмір не сплаченого податкового зобов`язання за досліджуваними податковими повідомленнями-рішеннями складає 67493,39 грн.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги, а відповідно до пункту 95.3 цієї ж статті ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. 
Згідно пункту 87.11. статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 67493,39 грн.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду першої інстанції не спростовують.        
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецької області щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 67493,39 грн., та про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №48018-24 від 26.06.2017 року та №0009037-5302-2405 від 04.05.2018 року. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  30 січня 2020 року.

Головуючий	 	 	Совгира Д. І.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Кузьменко Л.В.