П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
09 січня 2020 року                                                                                   місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого           ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
 
за участі особи, яка притягнута 
до адміністративної відповідальності                              ОСОБА_1 
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
 
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 11 жовтня 2019 року о 17 годині 00 хвилин в м. Києві по вул. Бережанська, 9 В керував транспортним засобом марки «ВАЗ», з номерним знаком НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за згодою водія проводився у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення 
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції є такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню. 
Апелянт вказує, що всупереч вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, які саме ознаки сп`яніння було виявлено інспектором, які б давали підстави вважати, що апелянт перебував у стані наркотичного сп`яніння.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на вимоги Інструкції та зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд для визначення стану сп`яніння.
Апелянт вказує, що всупереч п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, протокол складений саме за керування у стані наркотичного сп`яніння, у ньому не зазначено свідків, ознак сп`яніння та дій водія щодо ухилення від огляду.
Крім того апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери інспектора, що є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що в матеріалах справи відсутня довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши документи, які надійшли з КМНКЛ «Соціотерапія», перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду цих вимог закону судом першої інстанції в повній мірі не дотримано.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що висновок щодо результатів медичного огляду № 008416 КМНКЛ «Соціотерапія» був складений без проведення дослідження, що є порушенням вимог Інструкції. 
Так, на запит апеляційного суду до КМНКЛ «Соціотерапія» було надано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №008416 від 11 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 . Огляд проводився без лабораторного дослідження, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів. 
Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 227996, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння складений на підставі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до акту медичного огляду, лікар-нарколог на підставі виявлених у ОСОБА_1 клінічних ознак наркотичного сп`яніння встановив діагноз «Стан сп`яніння внаслідок вживання стимуляторів». В акті зазначено, що о 19 год. 00 хв., 19 год. 30 хв. та о 20 год. 00 хв. лікарем-наркологом було запропоновано ОСОБА_1 здати біологічні зразки, а саме аналіз сечі, однак останній відмовився.
Як пояснив у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , в момент коли лікар-нарколог пропонував здати вказані біологічні зразки, в силу фізіологічних можливостей він не зміг цього зробити. 
В той же час, пунктом 13 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Разом з тим, відповідно до п. 7 розділу ІІІ Інструкції, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Крім того, пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В той же час, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено у зв`язку із порушенням ним вимог п. 2.9 (а) ПДР України, а саме керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
Відповідно до п. 20 розділу ІІІ Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Таким чином, на час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП були відсутні будь - які об`єктивні дані про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, був складений з порушенням вимог Інструкції, що у своїй сукупності не давало суду підстав для висновку про винуватість ОСОБА_1 поза розумним сумнівом.
В той же час, інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме перебування у стані наркотичного сп`яніння та які б спростовували доводи його апеляційної скарги, матеріали справи не містять.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведенні винуватості у справах про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що жодний доказ, досліджений судом не підтверджує порушення ОСОБА_1 п. 2.9 (а) ПДР України, а тому постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суд,-
 
П ОС Т АН О ВИ В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати. Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                      Ю.Р.Трясун