ПОСТАНОВА
Іменем України

06 лютого 2020 року 
Київ
справа №461/2199/17
адміністративне провадження №К/9901/17262/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                         Бевзенка В. М., 
                                                                 Шевцової Н.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні 
касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року (головуючий суддя -  Костів М.В., судді - Бруновська Н.В., Шавель Р.М.) у справі 
за позовом   ОСОБА_1 
до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, т.в.о. заступника начальника роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Лоштина Андрія Тарасовича
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2017 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, т.в.о. заступника начальника роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції Лоштина Андрія Тарасовича, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову серії АР №566906 від 13.03.2017.
В обґрунтування внесеного позову посилався на те, що 13 березня 2017 року близько 17.20 год. він керував автомобілем марки «BMW» X5 д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові на вул. Дорошенка по трамвайній колії попутного напрямку, котра розташована на одному рівні з проїзною частиною. Порядок руху на даній вулиці визначено знаком 5.8., а дорожня розмітка 1.5., яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, і яку дозволяється перетинати з будь - якого боку. В момент, коли він увімкнув лівий поворот, переконався у відсутності небезпеки, розпочав поворот ліворуч, виїхавши при цьому за межі смуги руху попутного напрямку, із гучномовця патрульного автомобіля, який їхав попереду, пролунала вимога проїхати далі і зупинитись за найближчим перехрестям. Він виконав вимогу патрульного, останній повідомив, що водієм було допущено порушення вимог п.11.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку. З винесеною постановою не погоджується, оскільки іншого порядку руху на вул. Дорошенка у м. Львові, ніж це передбачають дорожні знаки, передбачені п.5.16. та розміткою 1.18 Правил дорожнього руху України, які не забороняють поворот ліворуч, немає.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року, позовні вимоги були задоволені. 
Визнано протиправною та скасовано постанову серії АР №566906 від 13 березня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП пояснення інспектора поліції не можуть вважатися доказом, що підтверджує наявність в діях водія складу адміністративного правопорушення, оскільки є лише його позицією, що оцінюються судом на загальних підставах. При цьому, жодних інших належних та допустимих доказів, відповідачами в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не надано.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року було скасовано постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року та прийнято нову, якою відмовлено в задоволенні адміністративного позову.
Відмовляючи в позовних вимогах, суд апеляційної інстанції виходив з того, що в матеріалах справи наявний відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, відповідно до якого зафіксовано, що під час здійснення обгону позивач здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив вимоги п.11.9 ПДР. Разом з тим, суд вказав, що посилання суду першої інстанції на той факт, що позивач увімкнув лівий поворот, розпочав рух для завершення маневру - повороту ліворуч, є помилковим, оскільки зазначені дії позивач вчинив вже після правопорушення, з метою зупинки на вимогу працівників УПП.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
13 листопада 2017 року позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року, в якій просив її скасувати та залишити в силі постанову Галицького районного суду м. Львова від 04 травня 2017 року. 
В обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник зазначив, що судом апеляційної  інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи і порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення позовних вимог. Вказує, що з відеозапису чітко видно, що ніякого обгону з його боку не було, а він лише виконував вказівки патрульного стосовно припинення маневру (повороту ліворуч) з подальшою зупинкою.
Відповідачемі до Суду не було надано відзиву (заперечень) на касаційну скаргу, що не перешкоджає її розгляду по суті.  
Ухвалою Верховного Суду від 05.02.2020 зазначену адміністративну справу призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
13 березня 2017 року відносно позивача ОСОБА_1 т.в.о. заступника начальника роти №1 батальйону №2 УПП у м. Львові Лоштином А.Т. було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії АР №566906, згідно якої 13 березня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «BMW» X5 д.н.з. НОМЕР_1 , у м. Львові на вул. Дорошенка, 18, під час здійснення обгону здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив пункт 11.9 Правил дорожнього руху України.
Судом першої інстанції оглянуто відеозапис, наданий представником відповідача, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 рухався у м. Львові на вул. Дорошенка, увімкнув лівий поворот, розпочав рух для завершення маневру - повороту ліворуч, однак був зупинений працівниками патрульної поліції. На відеозаписі видно, що дорожня розмітка на частині дороги, на якій ОСОБА_1 намагався здійснити лівий поворот, передбачена п.1.5. Правил дорожнього руху, поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і таку дозволяється перетинати з будь - якого боку. 
Суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи наявний відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля, відповідно до якого зафіксовано, що під час здійснення обгону позивач здійснив виїзд на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив вимоги п.11.9 ПДР.
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Як встановлено частиною 2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Так, відповідно до п.11.9 Правил дорожнього руху України забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.
Крім цього, ч. 1 ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до с.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За приписами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).
Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що здійснення виїзду під час обгону на трамвайну колію зустрічного напрямку, є порушенням вимоги п.11.9 ПДР.
Встановлене позивачем порушення було зафіксовано відповідачем за допомогою відеореєстратора патрульного автомобіля, отже вказаний відеозапис в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення. 
Суд вважає правильними висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивач увімкнув лівий поворот, розпочав рух для завершення маневру - повороту ліворуч, вже після правопорушення, з метою зупинки на вимогу працівників УПП.
При цьому, порушення позивачем вимоги п.11.9 ПДР передувало вказаним обставинам, отже колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції стосовно того, що  інспектор поліції при винесенні оскарженої постанови діяв відповідно до норм чинного законодавства, в межах своєї компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, відтак правомірно виніс оскаржену постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Суд виходить з того, що судом апеляційної інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у касаційній скарзі не зазначено.
Частиною першою статті 350 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Враховуючи вищенаведене, відповідно до частини 1 статті 350 КАС України Суд касаційної інстанції вважає за необхідне залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін, оскільки судом не було допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.
З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, а підстави для скасування вказаного судового рішення відсутні. 
Керуючись статтями 341, 343, 349-354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                     В. М. Бевзенко 

                                                                                                    Н.В. Шевцова