24.02.20
33/812/53/20

Миколаївський апеляційний суд

Справа № 33/812/53/20                Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                суддя Кирильчук О.І.
               Суддя апеляційного суду
               Чебанова-Губарєва Н.В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року                                                 м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,
за участю секретаря                                 – Спанатій О.С.,
особи, яку притягнуто
до адміністративної відповідальності         – ОСОБА_1 ,
захисника                                                – Камінського В.І.

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року відносно
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 місяця 24 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає в АДРЕСА_1 ,
визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 15.11.2019 р., в м. Миколаєві по вул. Гагаріна, 67, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширеними зіницями очей, які не реагують на світло, почервонінням очей, тремтінням пальців рук. Від огляду в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.
Зауважує, що його не відстороняли від керуванням автомобілем, його посвідчення водія не вилучали, як того вимагає закон, а після складання протоколу він поїхав на своєму автомобілі далі.
Наголошує на тому, що на місці зупинки працівники поліції йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, що є порушенням положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 р.
Відмічає, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є підставою для прийняття рішення про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення та закриття провадження по справі.
Звертає увагу на те, що відповідно до відеозаписів із нагрудного відеореєстратору працівника поліції, вбачається, що він прибув до наркологічного диспансеру, однак, протокол про відмову не складався і свідків при цьому також не було залучено, що спростовує твердження суду про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі є помилковим і не ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписами, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.
За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих в апеляційній інстанції, 15.11.2019 р. він керував автомобілем «Volkswagen Passat» та був зупинений працівниками поліції через непрацююче освітлення заднього номерного знаку. Після перевірки документів працівник поліції вказав, що у нього є підозра на те, що ОСОБА_1 вживав наркотичні засоби, на що він відповів відмовою. На пропозицію проходження медичного огляду на стан сп`яніння він погодився та прибув до наркологічного диспансеру, однак, повідомив, що 07.11.2019 р. він проходив медичний огляд, де в нього нібито знайшли наркотики, на що йому відповіли, що і зараз знайдуть та попросили зачекати на вулиці. Через деякий час працівник поліції вийшов та повідомив, що йому слід поїхати із ними на місце зупинки. Прибувши на місце зупинки, в присутності двох свідків він повідомив, що не поїде із цими працівниками поліції до медичного закладу, оскільки нещодавно їздив. Стверджував, що за адресою зазначеною у протоколі ніколи не мешкав, при цьому, в подальшому пояснив, що про наявність рішення суду дізнався з копії, яка надійшла за адресою, зазначеною в протоколі, а саме: АДРЕСА_1 , де мешкає його матір.

Однак, такі пояснення ОСОБА_1 спростовуються дослідженими під час судового розгляду суддею місцевого суду доказами. 
Так, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 285847, 15.11.2019 р. о 18.10 год., в м. Миколаєві по вул. Гагаріна, 67, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширеними зіницями очей, які не реагують на світло, почервонінням очей, тремтінням пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 від підписання протоколу, надання будь-яких пояснень, зокрема, про керування ним або не керування автомобілем, а також про обставини щодо можливого перебування у стані сп`яніння, відмовився.
З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 15.11.2019 р. вони були запрошені як свідки при пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у Миколаївському обласному наркологічному диспансері, на що ОСОБА_1 відмовився. При цьому, водій ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагували на світло, неприродну блідість обличчя, порушення координації рухів. 
Вказані обставини підтверджуються відеозаписами із нагрудної камери працівників поліції, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що прибувши до медичного закладу ОСОБА_1  відмовився проходити огляд на стан сп`яніння та зауважив, що прибув до закладу на вимогу працівника поліції, однак, проходити огляд він не бажає. В подальшому, прибувши на місце зупинки, працівники поліції, у присутності двох свідків, запропонували ОСОБА_1  пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній відмовився та вказав на те, що наполягає на проведенні незалежної експертизи. Від підписання протоколу та надання будь-яких пояснень відмовився, зазначивши, що пояснення надасть в суді. 

За наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано прийняв наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані і дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху, які полягають у відмові від проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, тобто наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів апелянта про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду у зв`язку із тим, що на місці зупинки ними не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.
Згідно з п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи апелянта про не відсторонення його від керування транспортним засобом, не заслуговують на увагу, оскільки за вимогами ст. 266 КУпАП відсторонення водія від керування транспортним засобом здійснюється з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія у стані сп`яніння. 

Крім того, безпідставними є доводи апелянта про складання направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, з урахуванням відмови особи від проходження такого огляду, виключає необхідність складання відповідного направлення на проходження огляду в медичному закладі.

За наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, істотних порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права при винесені постанови судом першої інстанції не допущено, а тому підстав для її скасування, як того просить апелянт, не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, –

п о с т а н о в и л а :

постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 січня 2020 року відносно  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , – без задоволення
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                         Н.В. Чебанова-Губарєва