Ухвала
 
02 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 295/14692/17
провадження № 61-3180ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Курило В. П.,
 
розглянувши касаційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила з підстав, передбачених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Закону України «Про виконавче провадження», статтею 1167 ЦК України, стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, моральну шкоду в розмірі 95 880 грн.
 
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що у Відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з 09 грудня 2008 року перебував на виконанні виконавчий лист від 09 грудня 2008 року № 2-а-17873/08, виданий Житомирським окружним адміністративним судом, за яким на користь ОСОБА_2 з Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації стягнуто заборгованість із виплати разової грошової допомоги в розмірі 1 770,30 грн. У подальшому, після повернення без виконання виконавчого листа та смерті стягувача ОСОБА_2 , заміни стягувача на              ОСОБА_1 , вищевказаний виконавчий лист був прийнятий до виконання Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, яке є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. На час звернення з даним позовом до суду судове рішення державою Україна не виконане, хоча виконавчий лист перебуває на виконанні після заміни стягувача з 2016 року, а на примусовому виконанні знаходиться у державних органах із 2011 року, тобто шість років. Неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідальність за виконання остаточних рішень несе держава. Презумпція надмірно тривалого невиконання судового рішення дає підстави для відшкодування моральної шкоди. Тривалим невиконанням судового рішення їй спричинено моральну шкоду, яка виражена у порушенні права на мирне володіння своїм майном - грошовими коштами, які присуджені рішенням суду, збитками, які виникли через знецінення грошей внаслідок інфляції. Виконавче провадження є завершальною стадією судового розгляду, а тому порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розмір моральної шкоди визначено відповідно до практики ЄСПЛ у розмірі 3 000 євро, що за офіційним курсом станом на день звернення з позовом становить 95 880 грн. (3 000 євро х 31,96 грн.). Враховуючи наведене, позивач просила позов задовольнити.
 
Богунський районний суд м. Житомира рішенням від 23 липня 2019 року в задоволенні позову відмовив.
 
Житомирський апеляційний суд постановою від 15 січня 2020 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 липня 2019 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов задовольнив частково. Стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів із казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень, на користь ОСОБА_1 3 000 грн у відшкодування моральної шкоди.
 
14 лютого 2020 року Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць установлено в розмірі з 01 січня 2020 року (на час подання касаційної скарги) -  2 102 грн.
 
Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди в розмірі                            95 880 грн, що станом на 01 січня  2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 100 = 210 200 грн). 
 
Тому справа є малозначною в силу вимог пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.   
 
Посилання заявника в касаційній скарзі на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення в цій справі, не свідчить про наявність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. 
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Верховний Суд також врахував, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявники не продемонстрували наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі «Azyukovska v. Ukraine» («Азюковська проти України») рішення від 09 жовтня 2018 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити. 
 
Зазначення у постанові Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на постанову Житомирського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Житомирській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев
            
                                                                                                           Є. В. Коротенко
            
                                                                                                                      В. П. Курило