Постанова
Іменем України
 
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа №194/425/17
провадження №61-44413св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,
представник позивача - Грицай Валерій Олександрович,
відповідач - ОСОБА_1 ,      
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
1.   У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - 
ПАТ «Укрсоцбанк», банк) звернулось до ОСОБА_1 , треті особи: 
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 23 січня 2007 року, яка складається з: 15 256,68 доларів США заборгованість за кредитом; 
4 386,74 доларів США заборгованість за відсотками; 2 067,42 доларів США заборгованість за простроченими відсотками; 50 280,22 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 137 022,84 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками.
2.   Позовна заява мотивована тим, що 23 січня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно умов якого банк зобов`язується надати відповідачу грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 16 000 доларів США, зі сплатою 13% річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначеному цим договором, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 22 січня 2022 року.
3.   Додатковою угодою від 20 червня 2008 року до вказаного кредитного договору були змінені умови кредитування, а саме: з 01 липня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом на рівні 14% річних.
4.   Умовами додаткової угоди від 31 серпня 2009 року були змінені деякі пункти договору. Узгоджено, що  надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 14,7% річних, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 17 304,92 доларів США, з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 22 січня 2027 року включно, на умовах визначених цим договором та графіком погашення зниження максимального ліміту заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів 15 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2007 року
5.   Позичальник допустив утворення заборгованості.
6.   На виконання умов договору відповідачу було направлено повідомлення-вимога про усунення порушення, яка залишилась не виконаною.
7.   Посилаючись на вказане, банк просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
8.   Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 
від 19 грудня 2017 року у складі судді Солодовник І. С., у задоволенні позову відмовлено.
9.   Рішення суду першої інстанції мотивоване пропуском банком трирічного строку звернення до суду та існування вже відкритого виконавчого провадження про стягнення з відповідача заборгованості за цим же кредитним договором на підставі виконавчого напису.
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
10.   Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» на погашення заборгованості за кредитним договором від 23 січня 2007 року, яка утворилась станом на 17 березня 2017 року, яка складається з: 10 164 доларів США, що еквівалентно 304 706,55 грн, заборгованості по тілу кредиту; 4 386,74 доларів США, що еквівалентно 118 349,85 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом, 48 311,31 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та 1 552,87 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
11.   Постанова апеляційного суду мотивована тим, що між сторонами виникли зобов`язання, що випливають з кредитного договору. Оскільки позичальник  виконував обов`язки, покладені кредитним договором неналежним чином, кредитор має право на стягнення коштів у судовому порядкув межах строку позовної давності.
12.   Апеляційний суд також указав, що висновок суду першої інстанції про сплив позовної давності для стягнення усього кредиту, відсотків та пені з посиланням на положення пункту 4.4. договору безпідставні та зроблені без врахування надання кредиту до 22 січня 2027 року та погашення його щомісячними платежами. Позовна давність до щомісячних платежів, строк оплати яких не настав, спливти не могла. 
13.   Також указує на безпідставність висновку суду першої інстанції про подвійне стягнення кредитних сум у зв`язку з перебуванням на виконанні виконавчого напису нотаріуса, оскільки рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2014 року виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим 30 травня 2015 року виконавче провадження на його підставі закінчено.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14.   У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року,  ОСОБА_1  просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
15.   Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував, що реалізація кредитором права на стягнення з позичальника суми кредиту та пов`язаних з ним платежів здійснюється у межах, визначених цивільним законодавством, зокрема, з урахуванням позовної давності. Право кредитора пред`явити позов до позичальника про стягнення кредитної заборгованості обмежене встановленими законом строками звернення до суду.
16.   Заявник наголошує на правильності висновку суду першої інстанції про пропуск банком строку позовної давності.
 
Доводи інших учасників справи
 
17.   Відзив ПАТ «Укрсоцбанк» на касаційну скаргу мотивовано тим, що постанова апеляційного суду є законною, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Наголошує, що оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі не було повернуто, то проценти  за кредитом та пеня за процентами підлягає стягненню в межах строку позовної давності.
18.   Аргументом відзиву також указано те, що суд першої інстанції всупереч вимог діючого процесуального законодавства, відмовляючи в задоволенні позову, одночасно виходив із недоведеності позовних вимог та пропуску строку позовної давності.
19.   Інші учасники справи відзив на касаційну скаргу не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
20.   Ухвалою Верховного Суду від 12 листопада 2018 року поновлено 
 ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.
21.   Ухвалою  Верховного Суду від 05 лютого 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
22.   23 січня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти окремими частинами (траншами) у розмірі 16 000 доларів США на споживчі цілі з встановленням іпотеки, зі сплатою 13% річних та комісій у строк по 22 січня 2022 року  включно з погашенням кредитної заборгованості за відповідним графіком погашення шляхом зниження максимального ліміту на розмір виплати щомісячних платежів 15 числа кожного місяця, який складається із заборгованості за кредитом, відсотками, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги. 
23.   Підпунктом 1.3.1 наведеного договору встановлено, що майновими поручителями є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо переданого кредитору в іпотеку нерухоме майна - квартири 
АДРЕСА_1 .
24.   20 червня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії за умовами якої з 01 липня 2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 14% річних.
25.   31 січня 2009 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1  укладено додаткову угоду №2 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 23 січня 2007 року.
26.   Згідно пункту 1.1.1. додаткової угоди № 2, яка є невід`ємною складовою частиною договору кредиту від 23 січня 2007 року, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 14,7% річних, в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 17 304,92 доларів США, з кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 22 січня 2027 року включно, на умовах визначених цим договором та графіком погашення зниження максимального ліміту заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів 15 числа кожного місяця, починаючи з лютого 2007 року.
27.   Пунктом 1.2. договору, передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі цілі з встановленням іпотеки.
28.   Відповідно до пунктів 1.3.1, 1.2 договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає: в день укладання цього договору з позичальником та Майновими поручителями - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Іпотечний договір, за умовами якого Позичальник та Майнові поручителі передають кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
29.   Відповідно до пункту 2.4.1 договору про надання відновлювальної кредитної лінії, сплата процентів здійснюється у валюті кредиту на рахунок банку в період сплати, за яким приймається період з 1 по 15 число місяця наступного за звітним, а також в день дострокового повернення кредиту. Якщо 15 число місяця є неробочим днем, то позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих відсотків, згідно з пунктом 2.4 цього договору, у попередній робочий день.
30.   У пункті 4.4. договору про надання відновлювальної кредитної лінії сторони погодили, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами  3.3.8, 3.3.9, 3.3.10, 3.3.12 цього договору, протягом більше, ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
31.   Станом на 17 березня 2017 року за  ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 38 949,56 доларів США, у тому числі, 15 256,68 доларів США заборгованості за кредитом, 16750,33 доларів США заборгованості за відсотками, 1 863,68 доларів США пені за несвоєчасне повернення кредиту та 5 078,87 доларів США пені за несвоєчасне повернення.
32.    ОСОБА_1 надав до суду письмову заяву, в якій просив застосувати наслідки спливу позовної давності.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
33.   Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
34.   Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
35.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
36.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
37.   Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
38.   Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
39.   Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії.
40.   Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
41.   Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
42.   Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
43.   Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
44.   Відповідно до частини п`ятої статті 261 ЦК України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.
45.   Суди попередніх інстанцій встановили, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 здійснив 15 грудня 2008 року.
46.   Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
47.   За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
48.   У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
49.   Згідно з пунктом 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов`язків, визначених пунктами 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов`язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).
50.   Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання зміни строку виконання основного зобов`язання, та визначили умови такої зміни.
51.   Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
52.   Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
53.   За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
54.   В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
55.   Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).
 
Щодо виконавчого напису нотаріуса
56.   З матеріалів справи та фактичних обставин справи, встановлених судами, слідує, що 23 серпня 2011 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Хаславської К. В. було видано виконавчий напис, яким установлено, що на підставі іпотечного кредиту, укладеного 23 січня 2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого 
є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , останні передали в іпотеку банку належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_1 . Згідно виконавчого напису стягнення проводиться станом на 14 липня 2011 року в сумі 154 121,56 грн. 
57.   За виконавчим написом від 23 серпня 2011 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в розмірі 154 121,56 грн, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 28 жовтня  2011 року.
58.   Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 
від 26 вересня 2014 року вказаний виконавчий напис нотаріуса визнано таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим 30 травня 2015 року виконавче провадження на його підставі закінчено.
59.   Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає 
в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, вчинений нотаріусом виконавчий напис 
не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло 
у стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
60.   З урахуванням наведеного, перебіг позовної давності за вимогами 
про звернення стягнення на предмет іпотеки починається від дня, 
коли у кредитора (іпотекодержателя) виникло право на відповідний позов, незалежно від того, чи звертався він після цього до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав.
61.   У силу положень статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а також у разі пред`явлення особою позову 
до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.
62.   Звернення стягнення на предмет іпотеки не вказане у статті 264 ЦК України в якості окремої підстави переривання перебігу позовної давності, а також не може вважатися діями, що свідчать про визнання боржником свого боргу, чи прирівнюватись до пред`явлення позову. Звернення стягнення 
є реалізацією іпотекодержателем свого права, передбаченого договором іпотеки, та підставою припинення цього права.
63.        Повернення стягувачу виконавчого напису (виконавчого документу) також не може переривати перебіг позовної давності за позовними вимогами 
про звернення стягнення з аналогічних причин.
64.   Наведена позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року по справі № 357/5125/16-ц (провадження № 61-15142сво18).
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
65.   Ураховуючи те, що останній платіж за кредитним договором  ОСОБА_1 здійснив 15 грудня 2008 року, тому відповідно до пункту 4.4 договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив, через 60 днів після сплати боржником останнього платежу, тобто з 14 лютого 2009 року, проте з позовом до суду ПАТ «Укрсоцбанк» звернулось лише 13 травня 2017 року, тобто поза межами строку позовної давності. 
66.   Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові Верховного Суду України від 07 грудня 
2016 року № 6-719цс16. Колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від даного висновку.
67.   Оскільки ПАТ «Укрсоцбанк» вимог про стягнення сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень статті 625 ЦК України не заявляв, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з мотивів, наведених у даній постанові.
68.   Частиною першою статті 412 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставою для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
69.   Згідно з частинами другою та третьою статті 412 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягає застосуванню.
70.   Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому ухвалені у справі рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у цій постанові.
Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2. Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області 
від 19 грудня 2017 року та постанову постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення.
3. Відмовити публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                                А. І. Грушицький
                                                                                                                   І. В. Литвиненко
                                                                                                                   В. В. Сердюк
                                                                                                                   І. М. Фаловська