Дата документу 15.01.2020 Справа № 335/4813/19

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 335/4813/19	Головуючий у 1-й інстанції Геєць Ю.В.	
Пр. № 22-ц/807/96/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С. 
суддів                                        Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.        
за участі секретаря                                Путій Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про припинення дій, які порушують права
ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-5), в якому просила:
- визнати протиправними дії ПАТ «Державний ощадний банк України» ЄДРПОУ 00032129 по блокуванню з 03.04.2019 року по 19.04.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 рахунку № НОМЕР_2 відкритого у АТ «Ощадбанк», МФО 313957;
- визнати протиправним та скасувати рішення ПАТ «Державний ощадний банк ЄДРПОУ 00032129, про блокуванню з 03.04.2019 року по 19.04.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 рахунку № НОМЕР_2 відкритого у АТ «Ощадбанк», МФО 313957;
- зобов`язати ПАТ «Державний ощадний банк України» ЄДРПОУ 00032129 розблокувати та поновити користування грошовими коштами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 рахунку № НОМЕР_2 відкритого у АТ «Ощадбанк», МФО 313957;
- стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» ЄДРПОУ 00032129 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. на її реквізити: рахунок № НОМЕР_2 , МФО: 313957, Банк: АТ «Ощадбанк».
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що 03.04.2019 року на її телефонний номер від ПАТ «Ощадбанк» надійшло смс - повідомлення про блокування її рахунку № НОМЕР_3 та необхідність проходження процедури ідентифікації, відповідно до постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 року «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам».
Позивач вважає, що рішення відповідача порушує її права та обмежує право власності на грошові кошти, розміщені на рахунку.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Геєць Ю.В. (а.с. 16).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 17) відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року (а.с. 69-70) у задоволенні позову ОСОБА_1 у цій справі відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1  у своїй апеляційній скарзі (а.с. 72-77) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги позивача у цій справі задовольнити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Подліянову Г.С. та Маловічко С.В. (а.с. 79).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 92).
В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В, у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою хворобою останньої (а.с. 94-95).
Ухвалою апеляційного суду дану справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 96).
Відповідач ПАТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 108-117).
У судове засідання 15 січня 2020 року повідомлені апеляційним судом з дотриманням вимог ЦПК України про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 102, 118) всі учасники цієї справи, не з`явились, про причини своєї неявки та неявки своїх представників, якщо останні наявні, апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали. 
Навпаки, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просила дану справу розглядати апеляційним судом без її участі (а.с. 77).
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, та виходив із відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача у цій справі, необґрунтованості та недоведеності останніх.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає їх правильними, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Так, судом першої інстанції правильно було встановлено, що ОСОБА_1 згідно із паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1  (копія а.с.6-9).
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р, місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.
Згідно із довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції від 28.09.2016 року № 2304013894, виданою Запорізькою міською радою по Орджонікідзевському району Управління праці та соціального захисту населення (копія а.с.11 зворот), ОСОБА_1 взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_1 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 1318824 НОМЕР_5 280916 (копія а.с.12), ПАТ «Ощадбанк» на ім`я позивача відкрито картковий рахунок, як внутрішньо переміщеній особі для отримання пенсії згідно із заявою ОСОБА_1 про виплату пенсії або грошової допомоги (а.с.13).
Договір комплексного обслуговування у відповідних редакціях розміщений на Інтернет сторінці ПАТ «Ощадбанк» за електронною адресою https:oshadbank.ua/ua/privat/paycards/dogovir-taryf-inshe та є публічно доступним.
Отже, спірні правовідносини виникли з приводу користування банківським рахунком та регулюються положеннями Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав, зокрема, на пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема, відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
Відповідно до п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок виконання операцій із застосуванням платіжних інструментів, у тому числі обмеження щодо цих операцій, визначаються законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України.
Кабінет Міністрів України постановою від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» визначено відповідний механізм, а саме: призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), усіх видів соціальної допомоги та компенсацій внутрішньо переміщеним особам.
Згідно з п. 1 цієї Постанови призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюється за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509. Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, що призначені зазначеним особам, проводиться через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.
Для платіжних карток установлюється строк до трьох років за умови проходження фізичної ідентифікації клієнта в установах публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» кожні шість місяців. Після завершення строку дії картка пере випускається за рахунок банку.
Фізична ідентифікація клієнта, якому відкрито поточний рахунок в уставної публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», проводиться для отримання пенсії до отримання ним в установленому порядку платіжної картки, яка водночас є пенсійним посвідченням, - кожні три місяці з дня відкриття рахунка або з дня попередньої ідентифікації; для отримання інших соціальних виплат – кожні шість місяців із дня відкриття рахунку або з дня попередньої ідентифікації.
У разі не проходження фізичної ідентифікації одержувачем соціальних виплат публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зупиняє видаткові операції за поточним рахунком та інформує протягом одного тижня з дня їх зупинення в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису через захищені канали зв`язку про таке зупинення Міністерство соціальної політики та Міністерство фінансів.
Суд першої інстанції також звернув увагу на той факт, що зазначені вище положення Постанови від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» були предметом розгляду в суді адміністративної юрисдикції та постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.06.2017 у справі № 826/12123/16, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.12.2018, відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконними і такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили абз. 6, 7 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» від 05.11.2014 № 637, яким визначено необхідність здійснення фізичної ідентифікації клієнта установами публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» для отримання пенсії, оскільки вказані положення не суперечать положенням чинного законодавства, є необхідним інструментом, що повинен забезпечувати безпеки та запобігання вчинення злочинів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Отже, положення ст. 1074 ЦК України передбачають обмеження у користуванні рахунком для клієнтів у разі запобігання вчиненню злочинів, а положення постанови Кабінету Міністрів України від 054.11.2014 № 637 є необхідним інструментом, який забезпечує запобігання таких злочинів, що свідчить про те, що зазначені нормативно-правові акти мають тотожні цілі.
Окрім цього, позивачка, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалася на практику Європейського суду з прав людини.
Суд першої інстанції при розгляді цієї справи погодився з тим, що право на отримання пенсії є об`єктом захисту за статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та пов`язане з правом мирно володіти своїм майном.
Також у ст. 1 Протоколу № 1 вказано, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користування майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Суд першої інстанції, із урахуванням доводів позивача у цій справі, дослідивши елементи законності, переслідування легітимної мети та пропорційності втручання держави у право позивачки на отримання та вільне розпорядження пенсією під час блокування рахунку відповідача у зв`язку із не проходженням фізичної ідентифікації, дійшов таких висновків.
Втручання держави в порядок володіння позивачем пенсійними виплатами, які зберігаються на рахунку в ПАТ «Ощадбанк» є законним, тобто відбувається на підставі передбачуваних та чітких законів і підзаконних нормативно-правових акті; переслідує значний суспільний інтерес у контролюванні правомірності соціальних виплат на непідконтрольній території, зокрема, недопущення виплат на ім`я тих осіб, які померли на непідконтрольній території та факт смерті яких не встановлено органами влади України; недопущення отримання виплат особами, які не мають права на їх отримання або втратили таке право; недопущення інших зловживань щодо отримання пенсійних виплат на непідконтрольній території; є пропорційним визначеним цілям, тобто не перевищує меж необхідності, які випливають із публічного інтересу; блокування відповідачем рахунку позивача з підстав не проходження ідентифікації останньої відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637.
При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що блокування відповідачем рахунку позивачки з підстав не проходження останньою ідентифікації таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема постанові «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» від 05.11.2014 № 637, а доводи позивача щодо протиправності дії та рішень ПАТ «Ощадбанк» про блокування її рахунку та зобов`язання відповідача розблокувати та відновити користування грошовим коштами на ї банківському рахунку є необґрунтованим.
У зв`язку з відсутністю підстав для визнання дій та рішень ПАТ «Ощадбанк» протиправними, суд першої інстанції не визнав вимогу позивачки про стягнення моральної шкоди, як обґрунтовану та таку, що підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги позивача  ОСОБА_1  дублюють доводи позовної заяви останньої, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, викладену в її позові, яку вона вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.
Позивач ОСОБА_1 не надала суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема позивачем апеляційному суду не надані.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.
Крім того, встановлено, суд першої інстанції хоча й послався на ст. 141 ЦПК України у мотивувальній частині свого рішення, що є предметом апеляційного оскарження у цій справі, проте, фактично цим рішенням не вирішував питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Крім того, встановлено що позивач ОСОБА_1 в силу вимог закону була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 21.01.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Подліянова Г.С.	Кочеткова І.В.