ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року 
м. Київ

Справа №  910/2476/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Дроботової Т. Б. - головуючого, Пількова К. М., Чумака Ю. Я.,  
секретар судового засідання - Грузицька І. В.,
за участю представників:
позивача - Жукової Л.А., Прилєпова О.А., 
відповідача -  Компанець Н.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 (судді: Агрикова О. В., Чорногуз М. Г., Хрипун О. О.) і рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 (суддя Усатенко І. В.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Контракт-Енерго",
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва",
про стягнення 29 853 879,88 грн,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1.1. У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Контракт-Енерго" (далі - ТОВ "ТД "Контракт-Енерго") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" (далі - АТ "Українська залізниця") про стягнення боргу у сумі 29 339 040,00 грн, пені у сумі 231 497,08 грн  і 38 582, 85 грн - 3 % річних, усього 29  609  119,93 грн, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки від 13.09.2018 № ЦЗВ-07-07418-01. 
1.2. АТ "Українська залізниця" у відзиві на позовну заяву просило відмовити у задоволенні позову ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" про стягнення штрафних санкцій у сумі 231  497,08 грн, посилаючись на положення статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, наголошуючи на нездійсненні відповідачем оплати отриманого товару з об`єктивних причин, а також акцентуючи на недоведені позивачем факту завдання йому матеріальної або будь-якої іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання АТ "Українська залізниця" зобов`язань з оплати отриманого товару.       
1.3. 15.04.2019 і 10.05.2019 ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" подало до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог у частині стягнення пені та 3 %, проти яких                            АТ "Українська залізниця" заперечило.
Як свідчать матеріали справи, а також за змістом судового рішення місцевий суд прийняв заяву ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" про збільшення позовних вимог у частині стягнення пені та 3 % річних; відмовив у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог у частині стягнення інфляційних втрат.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019, позов задоволено частково, стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь                                             ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" борг у сумі 29  339 040,00 грн, пеню у сумі 1 351 605,37 грн, 3 % річних - 226 674,23 грн і судовий збір у сумі 463 759,79 грн. У частині позовних вимог про стягнення 14 168,58 грн пені та 3 % річних у сумі 2 411,43 грн відмовлено.
Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, установив, що 19.12.2018 АТ "Українська залізниця" отримало від ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" товар на загальну суму 29 339 040,00 грн, який не оплатило у встановлені  у договорі строки. Крім того, факту отримання товару АТ "Українська залізниця" не заперечує та визнає у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з чим суди дійшли висновку, що вимога ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" про стягнення з відповідача вартості товару на суму 29 339 040,00 грн є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.
При цьому частково задовольняючи вимоги про стягнення 3 % річних і пені, суди дійшли висновку про неправильне визначення позивачем періоду нарахування зазначених сум.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 і  постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019, АТ "Українська залізниця" у касаційній скарзі просить судові рішення скасувати в частині стягнення пені у сумі 1  351  605, 37 грн, 3 % річних у сумі 226  674,23 грн, судового збору у сумі 463  759,79 грн, ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Скаржник зазначає про залишення судами поза увагою доводів АТ "Українська залізниця", що строк оплати продукції за змістом договору настає за умови реєстрації податкової накладної та за наявності документів, зазначених у пункті 7.1 договору. Проте позивач не надав доказів надання рахунків-фактур, тобто не довів факту надання документів у повному обсязі, а отже і настання обумовленого у пункті 6.1 договору строку оплати продукції, що свідчить про неправомірність стягнення з відповідача пені та 3 % річних. Так, скаржник вважає, що невиконання саме позивачем умов договору призвело до порушення строку оплати, а неповне встановлення судами фактичних обставин справи, які мають значення для справи, призвело до прийняття судами незаконних і необґрунтованих рішень.
Крім того, на думку АТ "Українська залізниця", суд необґрунтовано відмовили у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру пені.
3.2. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін, наголошуючи на встановленні судами всіх обставин справи, всебічному дослідженні всіх доказів і наданні належної правової оцінки цим доказам і доводам сторін.
4. Розгляд касаційної скарги і позиція Верховного Суду
4.1. Заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з таких підстав.
4.2. Як свідчать матеріали справи та установили суди попередніх інстанцій, 13.09.2018 між АТ "Українська залізниця" (замовник) і ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" (постачальник) укладено договір № ЦЗВ-07-07418-01, згідно з яким:
- постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а замовник - прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої зазначаються у  специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, на умовах цього договору. Найменування продукції - машини для земельних робіт (бульдозер), виробник LIUGONG DRESSTA MACHINERY Sp. z о.о., Stalowa Wola, Poland (Польща) (пункти 1.1-1.3 договору);
- ціна визначається договором і приймається сторонами у національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до...) пункт призначення - згідно з рознарядкою замовника. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у специфікації до договору. Ціна продукції, узгоджена у специфікації, включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно з пунктом  5.1, вартість пакета документів, що є необхідним для першої реєстрації продукції в Україні згідно з чинним законодавством України, витрати на проведення інструктажу уповноваженою виробником особою операторів (2 особи) в Україні. Постачальник гарантує незмінність ціни на поставлену продукцію з моменту відвантаження її за місцем призначення до моменту відправлення коштів замовником на поточний рахунок постачальника (пункти 4.1, 4.2 договору); 
- згідно з додатковою угодою від 17.10.2018 № 1 до договору сторони визначили, що загальна сума договору становить 24 449 200,00 грн, Податок на додану вартість у розмірі 20 % становить 4 889 840,00 грн, загальна сума договору - 29 339 040,00 грн. Крім того, сторони анулювали специфікацію № 1 та визначили, що поставка відбувається на підставі специфікації № 2.
За змістом специфікації № 2 до договору мав бути поставлений бульдозер спеціального призначення з тяговою лебідкою - гусеничний бульдозер DRESSTA, модель TD-25M Extra, у кількості 1 штука за ціною 29  339 040,00 грн;
- відповідно до пунктів 5.1 - 5.5 договору постачальник здійснює поставку продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення сплачено до...) пункт призначення - згідно з рознарядкою замовника (відповідно до вимог "ІНКОТЕРМС" у редакції 2010 року). Вантажовідправником продукції може бути третя особа, зазначена постачальником. Поставка продукції здійснюється партіями протягом терміну дії договору лише після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника прийняти продукцію. Відповідальність за достовірність інформації, яка зазначається у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальникові в оригіналі шляхом направлення засобами поштового зв`язку (Укрпошта) цінного листа з описом вкладення та/або направлення сканкопії електронним листом із застосування електронної пошти (E-mail). Сторони погоджують, що рознарядка вважається отриманою постачальником з дня її відправлення замовником засобами поштового зв`язку (Укрпошта) та/або електронною поштою (E-mail). Кожна партія продукції поставляється протягом 90 (дев`яноста) календарних днів із дати письмової рознарядки замовника, якщо іншого не зазначено у рознарядці. Матеріальні витрати, що виникли при поверненні продукції, яка не була письмово заявлена, покладаються на постачальника. Замовник не несе відповідальності за ненадання рознарядок (надання не в повному обсязі), якщо це є наслідком зміни планів постачання та фінансування замовника. За необхідності рознарядка може бути відкоригована замовником, про що обов`язково повідомляється постачальник. Датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції вантажоодержувачем - кінцевим одержувачем, реквізити якого зазначені у рознарядці замовника, що підтверджується належно оформленим актом прийому-передачі, який підписують представники вантажоодержувача, постачальника і затверджує керівництво служби залізниці вантажоодержувача, оригінал якого надається замовникові. Після готовності продукції до відвантаження постачальник направляє замовникові факсом документи, а саме: рахунок-фактуру; документи, що підтверджують якість продукції, зазначені у пункті 2.2 договору. Приймання продукції вантажоодержувачем - кінцевим одержувачем, здійснюється за наявності документів, зазначених у пункті 2.2 договору та повного пакета документів, необхідних згідно з вимогами чинного законодавства України, для реєстрації продукції за місцем подальшого базування, а також документа від виробника із переліком спеціалізованих, авторизованих сервісних підприємств гарантійного та післягарантійного обслуговування на території України;
- у пунктах 6.1, 6.4, 6.5 договору сторони передбачили, що АТ "Українська залізниця" здійснює оплату за кожну партію поставленої продукції за договором протягом 30 (тридцяти) банківських днів з дати оформлення та реєстрації податкової накладної, відповідно до вимог чинного законодавства України та згідно з рахунком-фактурою на поставлену партію продукції, обумовлену у пункті 5.2, за наявності документів, зазначених у пункті 7.1 договору. У разі постачання продукції, що не відповідає якості та/або асортименту та/або кількості, АТ "Українська залізниця" має право відстрочити оплату за поставлену неякісну продукцію до заміни цієї продукції. У такому випадку АТ "Українська залізниця" не нараховуються штрафні санкції та збитки. У разі прострочення ТОВ " ТД "Контракт-Енерго" термінів постачання продукції термін оплати за таку продукцію збільшується за кожний календарний день прострочення постачання продукції на 1 банківський день відповідно. Термін прострочення - різниця календарних днів між датою планового прибуття на умовах згідно з пунктом 5.2 та датою фактичної поставки продукції;
- відповідно до пунктів 7.1 і 7.2 договору після приймання продукції вантажоодержувачем - кінцевим одержувачем АТ "Українська залізниця" надаються документи, а саме: рахунок-фактуру; копію товаро-транспортної накладної або накладної (залізничної); акт прийому-передачі у трьох екземплярах, підписаний представником ТОВ "ТД "Контракт-Енерго", вантажоодержувача - кінцевого одержувача та затверджується керівництвом служби вантажоодержувача, який АТ "Українська залізниця" зобов`язується підписати та повернути постачальникові після підтвердження поставки продукції; податкова накладна, оформлена та зареєстрована  відповідно до вимог чинного законодавства України; копії документів, що підтверджують якість продукції, зазначених у пункті 2.2 договору; копії пакувальних аркушів (за наявності). Відвантажувальні і платіжні документи АТ "Українська залізниця" має неадати протягом 5 (п`яти) днів з моменту відвантаження продукції, але не пізніше другого числа місяця, наступного за місяцем, в якому здійснено відвантаження продукції. ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" відшкодовує АТ "Українська залізниця" всі збитки, понесені залізницею у зв`язку із несвоєчасним наданням зазначених документів, або через їх неправильне оформлення. ТОВ "ТД "Контракт-Енерго "власними силами та за власний рахунок виконує першу реєстрацію продукції в Україні відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому при постачанні продукції ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" узгоджує з АТ "Українська залізниця" установу першої реєстрації продукції в Україні. На момент поставки без додаткової оплати уповноважена виробником особа, має провести інструктаж операторів (2 особи) в Україні. Приймання продукції за кількістю та якістю здійснює АТ "Українська залізниця" або кінцевий одержувач продукції відповідно до інструкції від 15.06.1965 № П-6 "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по количеству" та інструкції від 25.04.1966 № П-7  "О порядке приемки продукции производственно-технического назначения и товаров народного потребления по качеству", затверджених Держарбітражем, зі змінами та доповненнями;
- відповідно до пункту 10.3 договору за порушення термінів, зазначених у пункті 7.1 договору, ТОВ  "ТД "Контракт-Енерго " відшкодовує АТ  "Українська залізниця" збитки, що виникли при оплаті останнім штрафів і пені;
- за змістом пункту 10.6 договору у разі несвоєчасної оплати за поставлену продукцію, АТ  "Українська залізниця " сплачує ТОВ  "ТД "Контракт-Енерго" пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченої продукції за кожен день прострочення. 
4.3. Предметом позову у справі, що розглядається, є вимога ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" про стягнення з АТ  "Українська залізниця" заборгованості, пені, 3 % річних у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати поставленої продукції.
4.4. Суди попередніх інстанцій установили, що згідно з копією CMR про перевезення, акта приймання-передачі продукції від 19.12.2018 № 1, підписаного постачальником, вантажоодержувачем, який погоджено Філією "Центр забезпечення виробництва" АТ "Укрзалізниця" та затверджено начальником виробничого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця", акта перевірки, підписаного сторонами, видаткової накладної від 19.12.2018 № 1058, обумовлена сторонами продукція на суму 29 339 040,00 грн прибула на станцію призначення, продукція, отримана вантажоодержувачем АТ "Українська залізниця" ВП "Харківська дирекція залізничних перевезень", перевірена, претензій до постачальника щодо кількості, комплектності та наявності технічної документації вантажоодержувач не висловив.
19.12.2018 ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" надало рахунок на оплату № 288 за продукцію на загальну суму 29 339 040,00 грн.
АТ "Укрзалізниця" отриманий товар в обумовлені у договорі строки не оплатило.
Зазначених обставин АТ "Укрзалізниця" не заперечує і не спростовує.
4.5. У статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
4.6. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 692 цього Кодексу унормовано, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. 
4.7. За змістом статей 626- 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
4.8. За змістом статей 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до статті 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Згідно з частиною 2 статті 218 цього Кодексу учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність. 
Штрафними санкціями за змістом статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. 
Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 цього Кодексу).
Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
4.9. Ураховуючи положення чинного законодавства, з огляду на установлення судами факту поставки позивачем продукції за договором і порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо повної і своєчасної оплати отриманої продукції колегія суддів вважає правильним висновок судів про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "ТД "Контракт-Енерго" боргу у сумі 29  339 040,00 грн, пені у сумі 1 351 605,37 грн,  3 % річних - 226 674,23 грн. 
5. Висновки Верховного Суду
5.1. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
5.2. За змістом частини 1 статті 309 цього Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
5.3. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, встановлені судами попередніх інстанцій, колегія суддів вважає постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 ухваленими із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування немає.
5.4. Викладені у касаційній скарзі доводи про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послалися суди як на підставу для часткового задоволення позову, ґрунтуються на переоцінці доказів, зібраних у справі, що за змістом статті 300 Господарського процесуального кодексу України не належить до повноважень суду касаційної інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженої у справі постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.
6. Розподіл судових витрат
6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті 308, статтями 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 і рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2019 у справі № 910/2476/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Головуючий                                                                                           Т. Б.  Дроботова

Судді                                                                                                         К. М. Пільков
                                                                                                                         
                                                                                                          Ю. Я. Чумак