Ухвала        
24 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 154/892/19
провадження № 61-903ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Кузнєцова В. О. розглянув касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський, про визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії та зобов`язання поновлення на квартирному обліку,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року у даній справі.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертоїстатті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) заявником не додано до неї документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
До касаційної скарги додано клопотання, у якому Військова частина НОМЕР_1 просить звільнити її від сплати судового збору або відстрочити таку сплату, посилаючись на передбачену статтею 136 ЦПК України можливість. Військова частина НОМЕР_1  зазначає,що основні її фонди та обігові кошти є державною власністю і перебувають у сфері управління Міністерства оборони України та закріплені за нею на праві повного господарського відання. Військова частина НОМЕР_1 володіє, користується, розпоряджається закріпленим за нею майном відповідно до завдань своєї діяльності та вимог чинного законодавства.
Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Статтею 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача – фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою, однак Військовою частиною НОМЕР_1 не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.
Разом з тим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати цього збору чи відстрочення його сплати.
Наведені у клопотанні підстави для звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату цих коштів, а тому, враховуючи, що безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом, клопотання задоволенню не підлягає.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана, зокрема, фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року складав 1 921,00 грн.
За змістом частини третьої статті6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
На підставі зазначеного, враховуючи наявність у позовній заяві двох вимог немайнового характеру, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 3 073,60 грн (1 921,00 х 0,4 х 2 х 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, код ЄДРПОУ: 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору заявникові необхідно надати до суду відповідний документ.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення зазначеного недоліку.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про звільнення від сплати судового збору або відстрочення його сплати за подання цієї касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 серпня 2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 09 грудня 2019 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 24 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                      В. О. Кузнєцов