Ухвала
Іменем України
28 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 375/419/17
провадження № 61-22950ск19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Погрібного С. О.,
розглянув касаційну скаргу представника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Поліщука Сергія Миколайовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Рокитнянська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання правочинів недійсними,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Рокитнянського районного суду Київської області перебувала вказана цивільна справа.
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року заяву представника позивачів про відвід судді Литвина О. В. задоволено.
Не погоджуюсь із вказаним рішенням представник відповідачів оскаржив його у апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що оскаржена ухвала про відвід судді не може бути об`єктом апеляційного перегляду окремо від рішення суду.
У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Поліщука С. М. на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
У касаційній скарзі заявник просить оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, порушив право на доступ до суду та право на справедливий суд.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
За правилами частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:
1) Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або
2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.
За вказаною нормою, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.
Предметом касаційного є ухвала Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Встановлено, що представник позивачів звернувся до Рокитнянського районного суду Київської області із заявою про відвід судді Литвина О. В. 
Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року заяву представника позивачів про відвід судді Литвина О. В. задоволено.
Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції представник відповідачів оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідачів відмовлено.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд виходив з такого.
Відповідно до статті 353 ЦПК України у переліку ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, відсутні ухвали щодо вирішення відводів. Отже, ухвала суду першої інстанції про задоволення відводу не може бути об`єктом апеляційного перегляду.
З таким висновком погоджується Верховний Суд.
Доводи заявника про те, що оскарження ухвали про задоволення заяви про відвід є неможливим разом із рішенням суду, а відмова у відкритті апеляційного провадження є порушення права на доступ до суду та права на справедливий суд не заслуговують на увагу.
Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить статтю 6 Конвенції як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Європейський суд з прав людини  у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane v. the United Kingdom).
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у цій справі не порушено право представника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Поліщука С. М. на доступ до суду, оскільки право на звернення до суду за захистом здійснюється в порядку встановленому цивільним процесуальним законом. 
Відмова у відкритті апеляційного провадження за обставин, які зазначено вище, не є порушенням права на доступ до суду, не перешкоджає розгляду справи по суті та її вирішенню.
Ураховуючи, що касаційна скарга представника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Поліщука С. М. на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, на підставі частини п`ятої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду оскаржуваного судового рішення.
Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Поліщука Сергія Миколайовича на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Рокитнянська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання правочинів недійсними відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Яремко  	
 	А. С. Олійник  	
 	С. О. Погрібний