ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" січня 2020 р.           Справа№ 915/1865/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Руденко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання, 
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК"                  
на рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2019 р. (повний текст складено 13.11.2019 р.)
у справі № 915/1865/19 (суддя - Привалов А.І.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК"                  
до акціонерного товариства  "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"        
про визнання договорів частково недійсними та зобов`язання вчинити дії,-
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" звернулося до господарського суду Миколаївської області  з позовом до акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання договорів частково недійсними та зобов`язання вчинити дії.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 р. у справі № 826/9665/16, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 р. та відповідно набрало законної сили, постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р. "Про внесення змін до   постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р."   визнано протиправною та нечинною з моменту її прийняття. 
Отже, з 08.07.2019 р. втратило чинність положення п. 5  постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р.   щодо підвищення ціни за 1 000 кб.м. газу з 1 770,74 грн. до 4 942,00 грн. і відновлено дію п. 16   Положення № 758 від 01.10.2015 р., а відтак, умови підвищення ціни на природний газ з 1 770,74 грн. до 4 942,00 грн. за 1 000 куб.м., визначені у п. 2 додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 р. до договору постачання природного газу № 3028/16-ТЕ-22 від 21.12.2015 р. та у п. 5.2 договору постачання природного газу № 5008/1617-ТЕ-22 від 30.08.2016 р., що діяли з 01.10.2016 р. до 31.03.2017 р., не відповідають підпункту 4 пункту 3 абзацу 1, 3 пункту 16 Положення № 758, що є актом цивільного законодавства, у розумінні ч. 4   ст. 4 Цивільного кодексу України, і відповідно є підставою для часткового визнання вказаних договорів недійсними та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості природного газу за ціною 1 770,74 грн. 1 000 куб.м.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.08.2019 р.  справу передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду міста Києва.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2019 р. відкрито провадження у справі № 915/1865/19.
Рішенням господарського суду міста Києва від 31.10.2019 р. у справі № 915/1865/19 у позові відмовлено повністю.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність правочинів на момент їх вчинення в частині погодженої сторонами ціни природного газу. Також судом встановлено, що вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок вартості поставленого природного газу не є належним способом захисту.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт не погоджувався з висновками суду першої інстанції та вважав, що визнання протиправною та нечинною з моменту прийняття постанови Кабінету міністрів України № 315 від 27.04.2016 р. є підставою для визнання недійсними умов договорів в частині погодженої ціни постачання природного газу, яка незаконно була збільшена, а також для здійснення відповідачем перерахунку вартості поставленого газу, що, за твердженням позивача, є належним способом захисту, відповідає змісту правовідносин сторін та призведе до поновлення його порушеного права.
Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2019 р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 р. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 22.01.2020 р. 
14.01.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні 22.01.2020 р. представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Позивач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про задоволення позову. 
Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, товариство з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" (далі - Товариство) є виробником теплової енергії та виконавцем житлово-комунальних послуг з теплопостачання та підігріву води, які надаються мешканцям житлових багатоповерхових будинків у місті Миколаєві по вул. П`ята Слобідська, 74 та вул. Садова, 34, які перебувають на балансі Товариства.
Рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 77 від 26.01.2011 р. "Про визначення ТОВ "Телец-BAK" виконавцем житлово-комунальних послуг" Toвариство визначено виконавцем житлово-комунальних послуг на об`єктах забудівлі та тих, що знаходяться на його балансі. Позивач має на балансі модульні котельні, розташовані на даху цих житлових будинків, має діючі ліцензії на виробництво та на постачання теплової енергії від 29.12.2010 р., які, на підставі пункту 6 (абзаци 2, 4) ст. 21 Закону України № 222-VIII від 02.03.2015 р. "Про ліцензування видів господарської діяльності", вважаються безстроковими.
Товариство в період 2015-2017 років надавало мешканцям даних будинків житлово-комунальні послуги з теплопостачання та підігріву води за тарифами, які були затверджені рішеннями виконавчого комітету Миколаївської міської ради: № 672 від 14.08.2015 р. "Про тарифи на послуги теплопостачання та підігрів води, які надаються ТОВ "Телец-ВАК", та № 948 від 26.10.2016 р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги теплопостачання та підігрів води, що надаються ТОВ "Телец-ВАК" (прийнятим на заміну рішення № 672 від 14.08.2015 р.).
21.12.2015 р. між ТОВ "Телец-BAК" (споживач) та публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (на час подання позову найменування змінено на акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник) був укладений договір постачання природного газу № 3028/16-TE-22, за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти споживачу у 2016 році природний газ, а споживач - оплатити його на умовах цього договору. 
Пунктом 1.2 договору передбачено, що природний газ, який постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
У преамбулі цього договору зазначено, що при укладенні договору сторони керуються Законом України "Про ринок природного газу", постановою Кабінету міністрів України № 758 від 01.10.2015 р. "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період)", іншими нормативно-правовими актами.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 Закону України № 329-УШ від 09.04.2015 р. "Про ринок природного газу", з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства.
На підставі ч. 1 ст. 11 цього Закону, постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р. затверджено "Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період) " (далі - Положення № 758).
Згідно підпункту 4 пункту 3 Положення № 758, на НАК "Нафтогаз України" покладений спеціальний обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені пунктами 15-17 цього Положення.
Пунктом 16 (абзаци 1, 2, 3) Положення № 758 (в редакції на 31.12.2015 р. на дату укладення договору № 3028/16-TE-22) було визначено, що НАК "Нафтогаз України" постачає природний газ виробникам теплової енергії, зокрема, з метою надання послуг з опалення і постачання гарячої води населенню за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України), яка у період з 01 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року  (включно) визначається для:
- виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню для виробників теплової енергії, які безпосередньо приєднані до газотранспортної системи, - в розмірі 1 843,28 грн. за 1 000 куб. метрів;
- виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню для всіх інших виробників теплової енергії - 1 770,74 грн. за 1 000 куб. метрів.
За умовами пункту 5.1 договору № 3028/16-TE-22 від 21.12.2015 р., регульована ціна на природний газ (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподіл природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 758  від 01.10.2015 р. (тобто, Положенням № 758).
Пунктом 5.2 договору встановлена ціна за 1 000 куб.м. газу в період з 01.01.2016 р. по 31.03.2016 р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 грн., крім того збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ 2 %, та податок на додану вартість (ПДВ) 20 %, а загалом до сплати 2 167,38 грн., включаючи ПДВ 361,23 грн. за 1 000 куб.м. газу.
Додатковою угодою № 1 від 31.12.2015 р. до договору № 3028/16-TE-22, пункт 5.2 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1 000 куб.м. газу за цим договором в період з 01.01.2016 р. по 31.03.2016 р.  (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз" 9,80 грн., крім того ПДВ 20 %, всього до сплати з ПДВ - 11,76 грн. Разом до сплати за 1 000 куб.м. газу 1 780,54 грн., крім того ПДВ 20 %, всього з ПДВ 2 136,65 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України № 234 від 30.03.2016 р. "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р.", пунктом 5, до Положення № 758 були внесені зміни: в абзаці першому слова і цифри "по 31 березня 2016 р." замінено словами і цифрами "по 30 квітня 2016 р."; в абзацах другому і четвертому слова "до газотранспортної системи" замінені словами "до магістральних газопроводів".
У зв`язку з цим, додатковою угодою № 3 від 31.03.2016 р. до договору № 3028/16-TE-22, пункт 5.2 договору викладено в новій редакції та визначено, що ціна за 1 000 куб.м. газу за договором в період з 01.04.2016 р. по 30.04.2016 р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770,74 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Всього до сплати з ПДВ - 2 124,89 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р.  "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р." (далі - постанова № 315) до Положення 758 внесені зміни, зокрема, пунктом 2 (підпункт 4) пункт 16 Положення 758 викладений у новій редакції:
"НАК "Нафтогаз України" у період з 01.05.2016 р. по 31.03.2017 р. (включно) постачає природний газ виробникам теплової енергії за регульованою ціною (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню в розмірі 4   942,00 грн. за 1 000 куб.м.", а для виробництва теплової енергії для релігійних організацій - в розмірі 2   471,00 грн. за 1 000 куб.м.".
У зв`язку з прийняттям постанови № 315, 30.04.2016 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 4 до договору № 3028/16-TE-22, пунктом 2 якої викладено пункти 5.1 та 5.2 договору в новій редакції, а саме:
- 5.1 регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподіл природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01.05.2016 р. встановлюється постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р. із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р.;
- 5.2 ціна за 1 000 куб.м. газу за цим договором в період з 01.05.2016 р. становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) 20 %. Всього до сплати з ПДВ - 5 930,40 грн. Дію додаткової угоди встановлено з 01.05.2016 р.
Статтею 12 договору № 3028/16-TE-22 строк дії цього договору визначався з 01.01.2016 р. до 31.03.2016 р.; пунктом 10 додаткової угоди № 3 від 31.03.2016 р. строк дії договору було встановлено з 01.01.2016 р. до 30.04.2016 р., а пунктом 4 додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 р. - з 01.01.2016 р. до 30.09.2016 р.; в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
30.08.2016 р. сторонами на заміну договору № 3028/16-TE-22, укладений новий договір постачання природного газу № 5008/1617-ТЕ-22, згідно умов якого постачальник зобов`язався поставляти споживачу у 2016 - 2017 роках природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.
Преамбулою договору також передбачено, що при укладенні договору сторони керуються Законом України "Про ринок природного газу", постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р. "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносин у перехідний період)", іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 1.2 договору передбачено що природний газ, який постачається використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.
Згідно з п. 5.1 договору регульована ціна на природний газ (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподіл природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України), який постачається за цим договором, визначається згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р.
За умовами пункту 5.2 договору ціна за 1000 куб.м. природного газу за цим договором становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн. Тобто ціна природного газу у цьому договорі відповідала постанові № 315.
22.03.2017 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 187 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу", пунктом 13 якої також було встановлено ціну продажу газу виробникам теплової енергії з 01.04.2017 р. з метою надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню - 4 942 грн. за 1 000 куб.м.
У зв`язку з прийняттям постанови № 187 від 22.03.2017 р., 31.03.2017 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору № 5008/1617-ТЕ22, пунктом 5 якої пункти 5.1, 5.2 договору були викладені в новій редакції:
- 5.1 ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподіл природного газу, а також податків та зборів, що включаються до його вартості відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ який постачається за цим договором, визначається постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 22.03.2017 р.;
- 5.2 ціна за 1 000 куб.м. природного газу за цим договором з 01.04.2017 р. становить 4 942,00 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20 %. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 5 930,40 грн.
Відповідно до пункту 10 додаткової угоди № 2 від 31.03.2017 р. до договору № 5008/1617-ТЕ-22 від 30.08.2016 р., ця додаткова угода діє з 01.04.2017 р.
Пунктом 12.1 договору № 5008/1617-ТЕ-22 від 30.08.2016 р. строк дії цього договору визначався в частині реалізації природного газу з 01.10.2016 р. до 31.03.2017 р.; згідно п. 8 додаткової угоди № 2 від 31.03.2017 р., строк дії договору було визначено з 01.10.2016 р. до 30.09.2017 р. (включно).
Отже, у період з 01.05.2016 р. по 31.03.2017 р. ціна природного газу для позивача визначалася відповідно до пункту 16 Положення № 758, в редакції згідно Постанови № 315.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 р. у справі № 826/9665/16, яке набрало законної сили після залишення без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 р., постанова Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р. "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р." була визнана протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016 р.
Тож, з 08.07.2019 р. втратило чинність положення пункту 5 Постанови № 315 щодо підвищення ціни за 1 000 куб.м. газу з 1 770,74 грн. до 4 942,00 грн., та було відновлено дію пункту 16 Положення № 758 щодо ціни 1 770,74 грн. за 1 000 куб.м.
З урахуванням наведеного позивача вважав, що умови підвищення ціни на газ (з 1 770,74 грн. до 4 942,00 грн. 1 000 куб.м.), визначені у п. 2 додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 р. до договору постачання природного газу від 31.12.2015 р. (що діяли в період з 01.05.2016 р. по 30.09.2016 р.), та у п. 5.2 договору постачання природного газу № 5008/1617-ТЕ-22 від 30.08.2016 р. (що діяли з 01.10.2016 р. по 31.03.2017 р.), не відповідають підпункту 4 пункту 3, абзацу 1, 3 пункту 16 Положення № 758 (в редакції без урахування змін, внесених Постановою № 315), яке є актом цивільного законодавства у розумінні ч. 4 ст. 4 Цивільного кодексу України. При цьому, п. 5.1 договору від 31.12.2015 р. не відповідає цим вимогам, так як містить посилання на Постанову № 315, визнану судом нечинною.
Предметом позову є визнання пункту 2 додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 р., укладеної між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК", до договору постачання природного газу № 3028/16-TE-22 від 31.12.2015 р., яким викладені в новій редакції пункти 5.1, 5.2 цього договору щодо визначення ціни природного газу у розмірі 4 942,00 грн. за 1 000 куб.м. на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р. "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р.", недійсним з моменту укладення додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 р. до вказаного договору; 
визнання пункту 5.2 договору постачання природного газу № 5008/1617-ТЕ-22 від 30.08.2016 р., укладеного між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" і товариством з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК", яким визначено ціну природного газу 4 942,00 грн. за 1 000 куб.м. на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р. "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р.", недійсним з моменту укладення вказаного договору; 
та зобов`язання акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" здійснити товариству з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК" перерахунок вартості спожитого природного газу за період з 01.05.2016 р. по 31.03.2017 р. виходячи з ціни природного газу 1   770,74 грн. за 1 000 куб.м. (замість 4 942,00 грн. за 1 000 куб.м.). 
Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Господарські договори на основі примірних і типових договорів необхідно укладати, дотримуючись умов, передбачених ст. 179 Господарського кодексу, шляхом складання єдиного документа, оформленого відповідно до вимог ст. 181 Господарського кодексу, а також відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірних або типових договорів. Примірний договір рекомендується органом управління суб`єктам господарювання для використання його положень при укладанні ними договорів, коли сторони мають право по взаємній згоді змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст. При укладанні договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, або у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, сторони не можуть відступати від змісту типового договору, однак мають право конкретизувати його умови.
Відповідно до пункту 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" у розгляді позовів про визнання недійсними правочинів, при вчиненні яких було застосовано нормативно-правові акти державних та інших органів, у подальшому скасовані (визнані нечинними або недійсними) згідно з судовими рішеннями, що набрали законної сили, господарським судам необхідно виходити з того, що сам лише факт такого скасування (визнання нечинним або недійсним) не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідних позовів без належного дослідження господарським судом обставин, пов`язаних з моментом вчинення правочину та з його можливою зміною сторонами з метою приведення у відповідність із законодавством. 
Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. У разі коли після такого вчинення набрав чинності акт законодавства, норми якого інакше регулюють правовідносини, ніж ті, що діяли в момент вчинення правочину, то норми такого акта, якщо він не має зворотної сили, застосовуються до прав та обов`язків сторін, які виникли з моменту набрання ним чинності.
З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що доводи позивача про недійсність укладених правочинів в частині визначення ціни природного газу, у зв`язку з набуттям чинності рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019 р. у справі № 826/9665/16, яким визнано протиправною та нечинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 315 від 27.04.2016 р. "Про внесення змін до   постанови Кабінету Міністрів України № 758 від 01.10.2015 р.", не є обставиною з якою законодавець пов`язує нечинність правочину, адже визнання судом протиправним правового акта органу державної влади не має наслідком нечинність договорів, укладених на виконання вказаного акту. 
Правовим наслідком прийнятого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень незаконного рішення, у відповідності до ст. 1173 Цивільного кодексу України є відшкодування державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування шкоди, завданої  фізичній або юридичній особі.
У зв`язку з наведеним відсутні правові підстави для визнання пункту 2 додаткової угоди № 4 від 30.04.2016 р. та пункту 5.2 договору постачання природного газу № 5008/1617-ТЕ-22 від 30.08.2016 р. недійсними та   зобов`язання відповідача у судовому порядку здійснити перерахунок вартості спожитого природного газу.
Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.
Нормами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
У відповідності до частин 2 та 3 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.
Позивач обрав способи захисту, які не відповідають порушеному праву, тож апеляційна скарга задоволення не підлягає, а підстав для скасування або зміни рішення від 31.10.2019 р. у справі № 915/1865/19 не вбачається.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-
П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Телец-ВАК"   на рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2019 р. у справі № 915/1865/19 залишити без задоволення. 
Рішення господарського суду міста Києва від 31.10.2019 р. у справі № 915/1865/19  залишити без змін. 
Матеріали справи № 915/1865/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 31.01.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                М.А.  Руденко

                                                                                Є.Ю.  Пономаренко