УХВАЛА
 
19 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/17155/14-ц
провадження № 61-21768св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 , 
боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
стягувач - Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк»,
 
розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва 
від 17 липня 2019 року в складі судді Букіної О. М. та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року в складі колегії суддів: 
Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фортуна-Банк» (далі - ПАТ «Фортуна-Банк», Банк) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Заява мотивована тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року позов ПАТ «Фортуна-Банк» до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно 
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фортуна-Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 липня 2008 року № 17-К-К/40-Ф в сумі 
548 886,00 доларів США, що станом на 02 березня 2015 року згідно із офіційного курсу валют НБУ до гривні складає 14 742 024,77 грн. Стягнуто солідарно 
з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фортуна-Банк» сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 654,00 грн.
На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист від 29 квітня 
2015 року № 760/17155/14-ц.
Заявник вказував, що 11 березня 2015 року між ним та ПАТ «Фортуна-Банк» укладено договір відступлення права вимоги та договір відступлення права вимоги за договором поруки № 17к-К/40-Ф/П 16.07.2008.
Згідно із пунктом 1.2 договорів про відступлення права вимоги первісний кредитор (Банк) відступає та передає новому кредитору (Заявник) всі без виключення права кредитора, які він має за Кредитним договором, а саме: право вимоги повернення кредиту в сумі 360 000,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 
7 824 855,60 грн, право вимоги сплати процентів в сумі 211 245,00 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору становить 
4 591 560,06 грн, право вимоги сплати інших платежів за кредитним договором (в т. ч. процентів в повній сумі, зазначеній в рішенні суду, пені, штрафу, інфляційних, 3 % річних), всі інші права кредитора, передбачені кредитним договором та чинним законодавством України.
Відповідно до пункту 1.4 договорів про відступлення права вимоги, право вимоги вважається відступленим з дати укладення цього договору.
Заявник зазначав, що заборгованість, яка має бути стягнута на користь Банку складається з 360 000,00 доларів США - заборгованість за кредитом, 188 886,00 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, що охоплюється змістом пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги, 
а отже ОСОБА_1 є правонаступником по заборгованості, яка має бути стягнута з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фортуна-Банк» за рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 березня 2015 року.
Враховуючи викладене, заявник просить суд замінити стягувача по виконанню виконавчого листа з ПАТ «Фортуна-Банк» на його правонаступника 
ОСОБА_1 .
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року, заяву ОСОБА_1 задоволено.
Замінено стягувача по виконанню виконавчого листа № 760/17155/14-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва від 29 квітня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2008 року № 17К-К/40-Ф в загальному розмірі 548 866,00 доларів США, що станом на 02 березня 2015 року згідно із офіційного курсу НБУ до гривні складає 14 742 024,77 грн з ПАТ «Фортуна-Банк» на ОСОБА_1 .
Замінено стягувача по виконанню виконавчого листа № 760/17155/14-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва від 29 квітня 2015 року про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 сплаченого позивачем судового збору в розмірі 3 654,00 грн з ПАТ «Фортуна-Банк» на ОСОБА_1 .
Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_1 набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які являються боржниками ПАТ «Фортуна-Банк».
У листопаді 2019 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, 
в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви.
Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов наступних висновків.
Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 638/22396/14-ц (провадження 
№ 61-23099св18)за позовом акціонерного товариства закритого типу «Гея» до ОСОБА_5 , товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Факторинг», публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Макушева Н. В., про визнання договору про відступлення прав недійсним, за касаційною скаргою акціонерного товариства закритого типу «Гея» на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2017 року.
В ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначено, що висновком Великої Палати Верховного Суду щодо відступлення кредитними спілками права вимоги за кредитними договорами є те, що фізична особа у будь-якому статусі не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки; або іншими установами, які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа з погодження Національного банку України.
Верховний Суд виходив з того, що необхідно відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 02 вересня 2015 року у справі № 6-667цс15 та від 15 квітня 2015 року у справі № 6-59цс15) та постанови Великої Палати Верховного Суду від 
31 жовтня 2018 року в справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18).
Аналіз ухвали Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 
№ 638/22396/14-ц (провадження № 61-23099св18) свідчить, що оскаржені судові рішення у цій справі та оскаржені рішення у справі, яку передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року зазначену справу № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20) прийнято до розгляду. 
У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПКУкраїни встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) 
у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.
Керуючись статтями 252, 253, 260, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі 760/17155/14-ц за заявою ОСОБА_1 , боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , стягувач - Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічне акціонерне товариство «Фортуна-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 жовтня 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи 
№ 638/22396/14-ц.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, 
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                    Є. В. Краснощоков
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
І. О. Дундар
 
                                                                                      В. І. Журавель
 
М. М. Русинчук