ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 грудня 2019 року
м. Київ
 
справа № 509/1591/15
 
провадження № 61-20273 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати                      Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),          Журавель В. І., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
 
позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представник позивача - адвокат Попроцький Дмитро Михайлович,
відповідач - публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк»,
третя особа - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу адвоката Попроцького Дмитра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , на постанову апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року в складі колегії суддів Громіка Р. Д., Драгомерецького М. М., Черевка П. М.,
 
ВСТАНОВИВ :
 
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2015 року представник позивачів звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати розірваними з 12 листопада 2008 року кредитний договір від 22 листопада 2007 року № 10/60/07-ZkIn, укладений між ОСОБА_2 і ПАТ «Кредитпромбанк», та 20 додаткових угод до нього, а зобов`язання ОСОБА_2 за цим договором припиненими з 12 листопада 2008 року; визнати припиненими з 12 листопада 2008 року договір поруки від 22 листопада 2007 року №10/60-П/07-ZkІn та договір іпотеки від 22 листопада 2007 року № 816, укладені між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 . 
 
В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначив, що 22 листопада 2007 року ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 уклали кредитний договір про відкриття не відновлюваної кредитної лінії на споживчі цілі у розмірі 600 000 доларів США строком до 21 листопада 2022 року.
 
У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором ОСОБА_1 та банк 22 листопада 2007 року уклали договір поруки та договір іпотеки.
 
12 листопада 2008 року ПАТ «Кредитпромбанк» повідомив, що з причин зміни кредитної політики в Україні, економічної ситуації та кон`юнктури ринку призупиняє виконання своїх зобов`язань по вищенаведеному кредитному договору. У касі банку від ОСОБА_2 вимагали погашення усієї заборгованості за кредитним договором одразу. 
 
ОСОБА_2 неодноразово звертався до банку з вимогою про недопустимість розірвання кредитного договору банком в односторонньому порядку та неможливості  дострокового погашення усієї суми заборгованості за кредитним договором.
 
Одностороння відмова ПАТ «Кредитпромбанк» від виконання своїх зобов`язань свідчить про припинення банком в односторонньому порядку кредитного договору. Заборгованість за кредитним договором, яку ОСОБА_2 повинен був сплатити в строк до 21 листопада 2022 року, банк у своєму листі вимагав сплатити 14 вересня 2009 року.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Заочним рішеннямОвідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ПАТ "Кредитпромбанк" про визнання кредитного договору розірваним, договору поруки і іпотеки припиненими задоволено.
 
Визнано кредитний договір від 22 листопада 2007 року № 10/60/07-ZkIn, укладений між ОСОБА_2 і ПАТ «Кредитпромбанк», та 20 додаткових угод до нього розірваними, а зобов`язання ОСОБА_2 за кредитним договором припиненими з 12 листопада 2008 року. 
 
Визнано припиненими з 12 листопада 2008 року договір поруки від 22 листопада 2007 року №10/60-П/07-ZkІn та договір іпотеки від 22 листопада 2007 року № 816, укладені між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 . 
 
Суд першої інстанції виходив із того, що банк, відмовившись виконувати в односторонньому порядку умови кредитного договору, грубо порушив положення статті 10 Закону України „Про захист прав споживачів", у зв`язку з чим споживач має право вимагати розірвання договору.
 
Також суд урахував доводи позивачів, що банк у період з 2012 по 2013 роки списав безнадійну заборгованість за кредитним договором від 22 листопада 2007 року №10/60/07-ZkIn та отримав відшкодування від держави, внаслідок чого втратив право вимоги за цим кредитним договором.
 
У зв`язку з розірванням основного зобов`язання припиняються зобов`язання за договорами поруки та іпотеки, укладеними для забезпечення виконання основного зобов`язання.
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Постановою апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ПАТ «Кредитпромбанк» відмовлено.
 
Апеляційний суд виходив із того, що підставами для задоволення позову суд фактично визначив лише пояснення позивачів, викладені в позовній заяві, так як судові засідання по справі за участі сторін не проводились, обставини, що мають значення для справи, не встановлені, докази на їх підтвердження чи спростування не досліджувалися. 
 
Позивачі приховали той факт, що у зобов`язаннях, що виникли на підставі спірних правочинів, є новий кредитор ПАТ «Дельта Банк», який до участі у розгляді справи не був залучений, хоча рішенням суду першої інстанції були вирішено питання про його права та інтереси.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У березні 2018 року адвокат Попроцький Д. М., який діє в інтересах ОСОБА_2 ,подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на постанову апеляційного суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати постанову апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року, залишити в силі заочне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року. 
 
Представник позивача вважає, що ПАТ «Дельта Банк» порушило норми процесуального права щодо оскарження заочного рішення, а апеляційний суд повинен був відмовити у прийнятті апеляційної скарги, у тому числі з підстав сплати неналежної суми судового збору.   
 
Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» не подало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» по спірних зобов`язаннях, тому не довело, що його права, свободи та інтереси порушені заочним рішенням суду першої інстанції.
 
Стверджує, що на день укладення договору про купівлю-продаж права вимоги між банками, заборгованості ОСОБА_2 за договором кредиту від 22 листопада 2017 року №10/60-П/07-ZkІn не існувало, оскільки ПАТ «Кредитпромбанк» списало цю заборгованість як безнадійну за рахунок страхового резерву банку, у зв`язку з чим ПАТ «Дельта Банк» не є правонаступником за цим зобов`язанням.
 
Заперечення/відзив на касаційну скаргу
 
Заперечення/відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Апеляційний суд установив, що предметом спору по даній справі є визнання розірваним кредитного договору, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 , та зобов`язання за всіма договорами забезпечення.
 
Підставами для задоволення позову суд першої інстанції вважав обставини, викладені у позовній заяві, оскільки судові засідання за участі сторін у справі не проводилися, докази не досліджувались.
 
У судах перебували на розгляді цивільні справи №2-491/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, №509/4350/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», АТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки та іпотечного договору недійсними, скасування заборони відчуження.
 
Під час розгляду справи № 509/4350/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Кредитпромбанк», АТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки та іпотечного договору недійсними, скасування заборони відчуження, спір у якій виник на підставі того ж кредитного договору № 10/60/07-Zkln та договорів поруки та іпотеки, що й у справі, рішення в якій наразі оскаржується, АТ «Дельта Банк» надавав докази набуття права вимоги за спірними активами відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та АТ «Дельта Банк» 27 вересня 2013 року.
 
Заочним рішеннямОвідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року було вирішено питання про права та інтереси ПАТ «Дельта Банк».
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржуване судове рішення в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.
 
Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
 
Аргументованим є висновок апеляційного суду про те, що позивачі приховали той факт, що у зобов`язаннях, що виникли на підставі спірних правочинів, є новий кредитор - ПАТ «Дельта Банк», у зв`язку з чим суд першої інстанції прийняв судове рішення про права та інтереси ПАТ «Дельта Банк», що не було залучене до участі у справі.
 
Доводи касаційної скарги, щодо того, що ПАТ «Дельта Банк» не є правонаступником ПАТ «Кредитпромбанк» та, відповідно, третьою особою, чиї права та інтереси були порушені заочним рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 06 квітня 2016 року, спростовуються обставинами, встановленими апеляційним судом у цій справі та судами у цивільних справах № 509/4350/14-ц, №2-491/11. 
 
Апеляційний суд, встановивши обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, прийняв судове рішення про права та інтереси ПАТ «Дельта Банк», що не було залучене до участі у справі, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового судового рішення по суті спору.
 
Доводи касаційної скарги щодо порушення порядку апеляційного оскарження заочного рішення не ґрунтуються на нормах статті 284 ЦК України, відповідно до яких заяву про перегляд заочного судового рішення може подати лише відповідач. ПАТ «Дельта Банк» є не відповідачем у справі, а третьою особою, чиї права та інтереси були порушені, тому в апеляційного суду були відсутні підстави для відмови у прийнятті апеляційної скарги.
 
Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду. 
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
 
У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.
 
Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу адвоката Попроцького Дмитра Михайловича, який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
 
Постанову апеляційного суду Одеської області від 07 лютого 2018 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
  
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                В. І. Журавель
 
                                                                                                            М. М. Русинчук