Ухвала
27 січня 2020 року
м. Київ
справа № 552/327/19
провадження № 51-6050 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 
в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 02 травня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 22 жовтня 2019 року, 
встановив:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються: правове обґрунтування заявлених вимог про скасування або зміну оспорюваних вироку та ухвали апеляційного суду, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК. 
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Проте наведених положень процесуального закону захисником не дотримано.
Не погоджуючись із судовими рішеннями, захисник у скарзі посилається на  невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту та однобічність судового розгляду, допущені судами обох інстанції. Проте, такі доводи відповідно до статей 433, 438 КПК не  є  предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім того, у поданій скарзі відсутня вимога до суду касаційної інстанції, яка повинна узгоджуватись з положеннями ст. 436 КПК, оскільки, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується з рішеннями судів обох інстанцій та  просить їх скасувати, а новий судовий розгляд призначити в суді апеляційної інстанції. Вказане перешкоджає Суду визначитись з предметом оскарження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 02 травня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 
22 жовтня 2019 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3