Постанова
Іменем України
27 січня 2020 року
м. Київ
справа № 672/198/19
провадження № 61-19050св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області 
від 25 червня 2019 року у складі судді Шинкоренка С. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 09 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Гринчука Р. С., Грох Л. М., Купельського А. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у шлюбі, під час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідач належним чином не утримає та не забезпечує спільну дитину сторін, хоча має таку можливість. Вказувала, що відповідач умисно ухилявся від сплати аліментів на дитину у період з 28 серпня 2015 року до 19 лютого 2019 року.
На підставі викладеного ОСОБА_1 просила: стягнути з 
ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини усіх доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 аліменти за минулий час, починаючи з 28 серпня 2015 року до 19 лютого 2019 року.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року позов задоволено частково.
Стягнуто щомісяця аліменти у розмірі 1/4 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з усіх видів доходу ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 19 лютого 2019 року і до повноліття дитини.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 у дохід держави 382,40 грн судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час. 
Разом з тим у ОСОБА_2 існує обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому вимоги в указаній частині про стягнення аліментів з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття підлягають до задоволення. 
Короткий зміст постанови суду першої інстанції
Постановою Хмельницького апеляційного суду 09 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що звернення ОСОБА_2 з позовом до суду у 2015 році про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини не може свідчити про вчинення ним умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 до Верховного Суду, 
ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних вимог.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 після ухвалення рішення про виключення його як батька ОСОБА_3 , перестав сплачувати аліменти на сина. Проте у подальшому судовим рішення було поновлено запис, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 .
Отже, за вказаний період (з моменту виключення запису про батька дитини до поновлення вказаного запису) ОСОБА_2 зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 аліменти на утримання сина.
Доводи інших учасників справи
Інший учасник справи не скористався своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направив.
Рух справи у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.
09 січня 2020 року справу передано до Верховного Суду.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Суди встановили, що відповідно до свідоцтва про народження 
ОСОБА_3 його батьками є ОСОБА_2 і  ОСОБА_1 .
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 травня 2013 року у справі № 672/427/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 березня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 06 серпня 2015 року, яке набрало законної сили, у справі № 672/1032/15-ц 
ОСОБА_2 виключено як батька з актового запису про народження   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 24 вересня 2015 року, яке набрало законної сили, у справі № 672/1162/15-ц скасовано за нововиявленимим обставинами рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 28 травня 2013 року та відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
У подальшому рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 вересня 2018 року, яке набрало законної сили, у справі 
№ 130/2973/17 визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог 
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду відповідають.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Стягнення аліментів за минулий час та заборгованості за аліментами визначено статтею 194 СК України.
Для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; ухилення відповідача від надання утримання дитині.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої 
статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, починаючи з 28 серпня 2015 року до 19 лютого 2019 року, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд правильно виходив із того, що позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, 
у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час. Звернення ОСОБА_2 з позовом до суду 
у 2015 році про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини не може свідчити про вчинення ним умисних дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів.
Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що відповідач ухилявся від сплати аліментів за минулий період, оскільки такі доводи не підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідно до частини шостої 
статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками судів першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області 
від 25 червня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду 
від 09 вересня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
В. В. Сердюк