ПОСТАНОВА
Іменем України

28 січня 2020 року 
Київ
справа №826/15531/15
адміністративне провадження №К/9901/38644/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного    фонду України в м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 у справі № 826/15531/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок-А» про стягнення заборгованості,
У С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок-А» (відповідач, ТОВ «Блок-А») про стягнення заборгованості у розмірі 16 415,74 грн.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
2. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.11.2015 адміністративний позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Блок-А» на користь Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва суму заборгованості (недоїмки) по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 16415,74 грн.
3. 17.02.2016 Окружним адміністративним судом міста Києва було видано виконавчий лист з метою виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2015.
26.07.2016 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява від Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони.
4. Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.07.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017, в задоволенні заяви Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
5. Відмовляючи в задоволенні зави суд першої інстанції з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції виходили з того, що заміна сторони в адміністративній справі допускається до закінчення її розгляду судом та набрання остаточним судовим рішенням у справі законної сили. На стадії примусового виконання судового рішення, як завершальної стадії судового провадження, передумовою для заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником є відкриття виконавчого провадження у порядку, встановленому законом, та звернення до суду, що розглянув справу, державного виконавця або заінтересованої особи в порядку, встановленому статтею 264 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції, чинній на час звернення позивача із заявою. Враховуючи те, що за виконавчим листом №826/15531/15 від 17.02.2016 виконавче провадження не було відкрито суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для замінити сторони по справі №826/15531/15.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись із рішенням суду першої та апеляційної інстанцій, Центральне об`єднане управління Пенсійного    фонду України в м. Києві (далі - заявник) подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09. 2017 та прийняти нове рішення яким задовольнити заяву про заміну сторони по справі.
7. Касаційний розгляд справи проведено в порядку письмово провадження, відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання ухваленої у даній справі постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.11.2015 було видано виконавчий лист від 17.02.2016 № 826/15531/15, в якому стягувачем зазначено позивача, а саме - УПФУ в Шевченківському районі м. Києва.
Центральне ОУПФУ у м. Києві звернуло зазначений виконавчий лист до виконання у Шевченківський районний відділ ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві.
Шевченківським районним відділом ДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві до Центрального ОУПФУ у м. Києві було направлено повідомлення від 21.02.2017 № 53446918 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв`язку з поданням виконавчого листа юридичною особою, яка не є стягувачем за ним. 
Виконавче провадження за вказаним виконавчим листом не відкривалося.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
9. У доводах касаційної скарги заявник цитує норми процесуального права, вказує на те, що відповідно до статті 264 КАС (у редакції чинній до 15.12. 2017) у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником. Заявник вказує, що відмова судів попередніх інстанцій замінити сторону виконавчого провадження фактично призводить до того, що судове рішення у справі не буде виконано.
10. Відповідач не реалізував своє процесуальне право щодо подання відзиву на касаційну скаргу заявника.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Кодекс адміністративного судочинства України:
11.1. Частина перша статті 264 (в редакції, що була чинною до 15.12.2017, на момент звернення до суду із заявою).
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.
11.2. Частина перша статті 379 (у редакції чинній з 15.12.2017).
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
11.3. Частина четверта статті 379 (у редакції чинній з 15.12.2017)
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
12. Закон України «Про виконавче провадження» (на момент звернення до суду із заявою):
12.1. Частина перша статті 15.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
12.2. Частина дуга статті 15.
Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. 
СУДОВА ПРАКТИКА
13. Рішення Європейського суду з прав людини від 12.03.2009 справа № 38683/04 «Матківська проти України».
Судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
14. Статус сторони виконавчого провадження набувається фізичною або юридичною особою чи державою з моменту видачі виконавчого документу, а не з моменту відкриття виконавчого провадження у справі.
Кодекс адміністративного судочинства України (в редакції, що була чинною до 15.12.2017, на момент звернення до суду із заявою), Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (в редакції на момент звернення до суду із заявою) не ставили в залежність здійснення заміни сторони виконавчого провадження від факту відкриття виконавчого провадження.
15. Системний аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що суд за заявою заінтересованої особи може здійснити заміну сторони виконавчого провадження (стягувача, боржника) її правонаступником після видачі виконавчого документу, що має наслідком перехід прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника).
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
16. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
17. З урахуванням наведеного, висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для здійснення заміни сторони виконавчого провадження до відкриття виконавчого провадження, не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.
Суд вважає також за необхідне зазначити, що відмова судів попередніх інстанцій замінити сторону виконавчого провадження фактично призводить до того, що судове рішення у справі виконано не буде.
18. Також Суд звертає увагу на те, що в подальшому, Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №    2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017, внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом викладення його в іншій редакції.
Зокрема, статтею 379 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з15.12.2017), якою власне визначено порядок заміни сторони виконавчого провадження, закріплено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта).
Таким чином, правове регулювання порядку заміни сторони виконавчого провадження в частині визначення стадії судового провадження, на якій суд має право здійснювати заміну сторони виконавчого провадження, з набранням чинності новою редакцією процесуального закону не змінилось. Законодавцем фактично уточнено право суду вчиняти таку процесуальну дію як до, так і після відкриття виконавчого провадження.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
19. Згідно з частинами першою, третьою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права; неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
20. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви.
Керуючись статтями 341, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного    фонду України в м.Києві задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.07.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 у справі №826/15531/15 скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Заяву Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну сторони виконавчого провадження у справі №826/15531/15 задовольнити.
Замінити сторону виконавчого провадження у справі №826/15531/15, а саме: стягувача Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва його правонаступником Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 Р.Ф. Ханова ,
Судді Верховного Суду