Справа № 991/971/20
Провадження1-кс/991/988/20

У Х В А Л А 
іменем України

17 лютого 2020 року                                                                         м.Київ 
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржниці ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу  ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України,

В С Т А Н О В И Л А:
1. До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність детектива НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання її заяви від 24.01.2020, вхід № Ч-2081 від 28.01.2020. 
В скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати детектива НАБУ внести відомості до ЄРДР про кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у співучасті з колишнім чоловіком  ОСОБА_7 , за ознаками злочинів передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України, а стосовно ОСОБА_7 – ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 364 КК України та надати витяги з ЄРДР.
2.В судовому засідання скаржниця підтримала скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити. Додатково пояснила, що є потерпілою у кримінальному провадженні, яке було скеровано із Вишгородського відділу поліції до Києво-Святошинського відділу поліції і закрито. Вважає, що закриття кримінального провадження здійснене незаконно, а слідчий не вчинив всі необхідні дії для збирання доказів, в чому вбачає ознаки кримінальних правопорушень. 
Детектив в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. 
3.Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.
3.1.У відповідності до положень ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. В свою чергу, примітка до ст. 45 КК України відносить до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу. 
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до ч. 1 ст. 33-1 КПК України і не мають повноважень здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не віднесені до його підсудності. 
За таких умов слідчим суддею Вищого антикорупційного суду розглядаються скарги в порядку статі 303 КПК України, зокрема, на бездіяльність слідчого виключно в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду (частина 1 статті 306 КПК України).
3.2.З матеріалів провадження вбачається, що скарга подана на бездіяльність детектива НАБУ щодо невнесення до ЄРДР відомостей, зазначених в заяві ОСОБА_3 від 24.01.2020, вхід. № Ч-2081 від 28.01.2020 про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 194, ч. 1 ст. 364, ч. 3 ст. 382 КК України. Серед зазначених у скарзі кримінальних правопорушень, до підсудності Вищого антикорупційного суду належить лише ст. 191 у випадку вчинення кримінального правопорушення шляхом зловживання службовим становищем, та 364 КК України. Тому слідчий суддя досліджує обставини щодо наявності підстав та дотримання порядку внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань виключно стосовно відомостей про злочини, передбачені цими статтями Кримінального кодексу України. 
3.3.Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
3.4.Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України. Так, ч.1 ст.303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. 
3.5.У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
3.6.Разом з тим, на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, у відповідності до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. 
3.7.Розглянувши подані скаржницею до скарги матеріали, слідчий суддя встановила таке.
3.7.1.Скаржник 28.01.2020 звернулася до НАБУ з заявою від 24.01.2020 про вчинене кримінальне правопорушення, вхід. № Ч-2081, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції. 
3.7.2.Розглядаючи скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива НАБУ щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя не надає оцінки поданій скаржником заяві про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу злочину, а лише перевіряє чи містить така заява виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення відповідного кримінального правопорушення. 
3.7.3.Слід зазначити, що зміст поданої слідчому судді скарги не співвідноситься із обставинами, викладеними в заяві про вчинене кримінальне правопорушення. Разом з тим, проаналізувавши заяву на предмет відомостей, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, встановлено, що в ній по суті йдеться про взаємовідносини з колишнім чоловіком з приводу оспорювання права власності на будинок, а також незгода с процесуальними діями службових осіб РВ УМВС Києво-Святошинського району. Так, в заяві від 24.01.2020 ОСОБА_3 посилається на закриття 08.04.2019 кримінального провадження. Зміст заяви і скарги у сукупності з наданими під час судового засідання поясненнями свідчать про те, що скаржниця не погоджується з рішенням слідчого про закриття кримінального провадження та вважає, що слідчим не виконані всі дії для належного досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому вона має статус потерпілої. Однак, бездіяльність та рішення слідчого можуть бути предметом судового контролю в межах кримінального провадження, в якому вони вчинені або постановлені. Для цього законодавство передбачає інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, закріплений главою 26 КПК України. 
3.7.4.Разом з тим, відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, які віднесені до підслідності НАБУ та розгляд скарг у яких є підсудним Вищому антикорупційному суду, в заяві не вбачається. 
4.Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Відсутність у матеріалах скарги інформації, яка свідчить про вчинення кримінальних правопорушень, зумовлює відмову у її задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 26, 214, 303-304, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
1.У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність детектива НАБУ відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. 

Слідчий суддя                                                                          ОСОБА_1