Справа №  755/16106/19	 	 	 	     Головуючий у І інстанції Старовойтов С.М.	
Провадження №  33/824/653/2020	 	 	 	             Доповідач у 2 інстанції Зіміна В.Б.	

 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 січня 2020 року                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Хуторяненка І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм автонавантажувача в ТОВ «Автодистриб`юшн Карго-Паркс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
          визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 вересня 2019 року о 2 год. 20 хв., будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Миколаївській області від 20.03.2018 року ВП № 32626894, керував транспортним засобом «Citroen Berlingo» державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Братиславська, 15 в м. Києві, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання його вини у вчинені зазначеного правопорушення.
Апелянт зазначає, що працівник поліції при складенні протоколу всупереч вимогам закону не переконався, чи він знав про встановлені щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами та чи вчиняв він умисні дії, які б утворювали склад правопорушення інкримінованої статті.
Крім того, апелянт вказує, що матеріали справи не містять належним чином завіреної копії постанови, якою щодо нього встановлено обмеження на право керування транспортним засобом. Протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про свідків, які могли б підтвердити, що він керував транспортним засобом.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного.
За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею дотримано не було.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Згідно з ч. 3 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тягне за собою позбавлення права керування транспортними засобами на строк від трьох до шести місяців.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №308652 від 16.09.2019 року, ОСОБА_1 16 вересня 2019 року о 02 год. 20 хв., будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, відповідно до постанови Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Миколаївській області від 20.03.2018 року ВП № 32626894, керував транспортним засобом «Citroen Berlingo» державний номер НОМЕР_1 , по вулиці Братиславська, 15 в м. Києві, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 126 КУпАП (а.с. 1).
З постанови старшого державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Миколаївській області від 20.03.2018 року ВП № 32626894 вбачається, що у боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, у зв`язку з чим встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (а.с. 2).
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 надав пояснення, що на даний час в нього немає жодної заборгованості по сплаті аліментів, оскільки всі передбачені кошти систематично сплачувались. На момент зупинки йому не було відомо про існування постанови щодо встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.
Такі пояснення узгоджуються з заявою ОСОБА_2 направленої на адресу Братського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій вона повідомляє, що отримала від ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по аліментам, яка виникла в період з 29 березня 2012 року по 1 вересня 2019 року в розмірі 100019,80 грн., претензій до ОСОБА_1 щодо саме цього періоду заборгованості не має (а.с. 113).
Постановою начальника відділу Братського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2020 року ВП № 32626894 скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яке було встановлено постановою про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.03.2018 року №32626894, оскільки заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 16.01.2020 року відсутня (а.с. 114-115).
При цьому, будь-яких доказів того, що 16.09.2019 року на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції та складання протоколу ОСОБА_1 був ознайомлений з постановою державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.03.2018 року №32626894, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять.
В науково-практичному коментарі до ст. 126 КУпАП зазначено, що суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Оскільки, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 керуючи 16.09.2019 року транспортним засобом «CitroenBerlingo» державний номер НОМЕР_1 знав про встановленні щодо нього обмеження у праві керування транспортними засобами, тобто усвідомлював протиправний характер своїх дій,апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 126 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю.
Враховуючи, що судом першої інстанції не було дотримано обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП. 
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,  -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 ,задовольнити.
 
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.
 
Провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
            Суддя                                                                                            В.Б. Зіміна