Ухвала    
07 лютого 2020 року
м. Київ
справа № 759/12872/17
провадження № 61-2207 ск 20 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Київська міська рада, про зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року на розгляд до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.
Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження, представник заявника посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції він отримав 24 січня 2020 року наручно в суді першої інстанції. На підтвердження вказаного надає копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції з відміткою про дату її засвідчення. Проте, доказів неотримання заявником оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не надано.
За змістом 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Несвоєчасне отримання копії судового рішення не змінює визначений законом строк і порядок касаційного оскарження, а може бути підставою для його поновлення у разі подання відповідної заяви.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження, у якому надати докази, які б підтверджували неотримання заявником оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частини другої та частини третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підстав пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2019 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 07 березня 
2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали заявнику буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          С. Ф. Хопта