ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 лютого 2020 року           справа № 200/8681/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання – Сізонов Є.С., за участю позивача ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року (повний текст складено 18 грудня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/8681/19-а (суддя в 1 інстанції – Зінченко О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Етенко Юлії Анатоліївни - начальника відділу правового забезпечення Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Кічан Людмили Пилипівни - начальника відділу з питань персоналу Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Романенко Людмили Миколаївни - заступника директора Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Пожарського Дмитра Миколайовича - заступника начальника управління - начальника відділу реалізації пільг Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації - начальника управління у справах пільгової категорії громадян, Пирогової Наталі Борисівни - заступника директора Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації – начальника управління соціального захисту населення про визнання дій протиправними в частині невиконання вимог статті 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» та статті 4, 8 Закону України «Про державну службу»,-

                                                        В С Т А Н О В И В:  

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації (далі – відповідач, Департамент), ОСОБА_2 - начальника відділу правового забезпечення Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Кічан Людмили Пилипівни - начальника відділу з питань персоналу Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Романенко Людмили Миколаївни - заступника директора Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Пожарського Дмитра Миколайовича - заступника начальника управління - начальника відділу реалізації пільг Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації - начальника управління у справах пільгової категорії громадян, Пирогової Наталі Борисівни - заступника директора Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації – начальника управління соціального захисту населення про визнання їх дій протиправними та незаконними.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що наказом директора Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 14 лютого 2019 року № 02-10/18-ос/205-19, на неї було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу». Даний наказ винесено на підставі подання дисциплінарної комісії від 11 лютого 2019 року та наказу № 02-09/4/203-19 від 10 січня 2019 року «Про відкриття дисциплінарного провадження». 
Вважає, що відповідачі по справі, які входили до складу комісії з розгляду дисциплінарних справ, а саме: ОСОБА_2 – начальник відділу правового забезпечення, Кічан Людмила Пилипівна – начальник відділу з питань управління персоналом, Романенко Людмила Миколаївна – заступник директора Департаменту, начальник управління у справах пільгової категорії громадян, Пожарський Дмитро Миколайович – заступник начальника управління, начальник відділу реалізації пільг, Пирогова Наталя Борисівна – заступник директору Департаменту, начальник управління соціального захисту населення, діяли в порушення вимог статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» та статті 4,8 Закону України «Про державну службу».
Зазначала, що при розгляді дисциплінарної справи, члени дисциплінарної комісії, які були активними учасниками подій, які відбувались в Департаменті соціального захисту населення Державної облдержадміністрації та складали документи, на підставі яких було відкрите дисциплінарне провадження відносно неї, не вжили жодних заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, при наявності суперечності між приватним інтересом та службовими повноваженнями, вчинили дії в умовах реального конфлікту інтересів.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації, Етенко Ю.А., ОСОБА_3 Л ОСОБА_4 П., ОСОБА_5 Д.М., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання дій протиправними залишена без  руху, позивачу встановлений 10 денний строк на усунення недоліків  шляхом уточнення змісту позовних вимог, які пред`явлені до кожного із відповідачів, із викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначити обґрунтування порушення відповідачами  прав, свобод та інтересів відповідача (том 1, арк.справи 56-57). 
22 липня 2019 року позивачем на адресу Донецького окружного адміністративного суду подана заява про усунення недоліків позовної заяви. Позивачем подана уточнена позовна заява, в якій позивач просила визнати дії працівників Департаменту соціального захисту населення Донецької облдержадміністрації: Етенко Ю.А., Кічан Л.П., Пожарського Д.М., ОСОБА_8 Н.Б., ОСОБА_9 М. протиправними та незаконними. В обґрунтування зазначила, що всі документи, які стали підставою для притягнення її до дисциплінарної відповідальності та сприяли її звільненню були складені членами дисциплінарної комісії, які на думку позивача  не були спроможні прийняти об`єктивне рішення, оскільки означене суперечило би інформації, викладеній ними у доповідних та службових записках, актах, тощо. У зв`язку з чим, вважає, що затверджений наказом директором Департаменту Токаревою О.А. від 19 грудня 2016 року № 58/02, склад дисциплінарної комісії під час розгляду дисциплінарної справи ОСОБА_1 не міг забезпечити дотримання вимог Закону № 889 щодо прийняття неупереджених, об`єктивних та законних рішень. На думку позивача, члени комісії працювали за змовою між собою, проявили непрофесійність під час проведення дисциплінарного провадження та не усвідомили своєї персональної відповідальності за зроблений висновок та підготовлене подання керівнику державної служби (том 1, арк.справи 60-81).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі № 200/8681/19-а у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
В судовому засіданні позивач підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 057652 має другу загальну групу інвалідності (том 1, арк.справи 53).
Наказом Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 19 грудня 2016 року за № 58/02 утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» Департаменту соціального захисту населення у складі, згідно з додатком та затверджено її склад: ОСОБА_2 – начальник відділу правового забезпечення, ОСОБА_10 – начальник відділу з питань персоналу, Романенко Л.М. – заступник директора Департаменту, начальник управління у справах пільгової категорії громадян, ОСОБА_11 – заступник начальника управління – начальник відділу моніторингу соціальних програм, Пожарський Д.М. – заступник начальника управління - начальник відділу реалізації пільг, Резніченко Н.Б. – заступник директора Департаменту – начальник управління соціального захисту населення (том 1, арк.справи 12).
19 жовтня 2018 року наказом Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації за №02-09/92/203-18 затверджені зміни у складі дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ, зокрема внесено зміни у прізвище заступника директора Департаменту – начальник управління соціального захисту населення з Резніченко Н ОСОБА_12 на ОСОБА_6 (том 1, арк.справи 13).
Наказом Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 10 січня 2019 року  № 02-09/4/203-19 відкрито дисциплінарне провадження стосовно завідувача сектору моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм ОСОБА_1 за порушення Присяги державного службовця, а саме: несумлінного виконання обов`язків (невиконання доручень, відмова від виконання доручень), неповаги до прав інших державних службовців Департаменту, недотримання Конституції та законів України (наклеп, самовільне залишення робочого місця без повідомлення керівника), паплюження високого звання державного службовця (безпідставний виклик представників Національної поліції України, неетичний характер розмови та листування з керівництвом та іншими державними службовцями Департаменту) (том 1, арк.справи 19).
Підставою для відкриття дисциплінарного провадження стали наступні документи: 
- доповідні записки щодо порушення ОСОБА_1 . Присяги державного службовця від заступника директора Департаменту - начальника управління соціального захисту населення Пирогової Н.Б. від 08 січня 2019 (том 1, арк.справи 21-23), начальника відділу правового забезпечення ОСОБА_2 від 08.01.2019 (том 1, арк.справи 24), заступника начальника управління - начальника відділу реалізації пільг ОСОБА_13 від 04 січня 2019 (том 1, арк.справи 25), завідувача сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвої Л.В. від 09 січня 2019 (том 1, арк.справи 26-27);
- службової записки завідувача сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвої Л.В. від 03.01.2019 щодо використання ОСОБА_1 службової техніки не в межах посадових обов`язків (том 1, арк.справи 28);
- акту від 03 січня 2019 щодо проведення «моніторингу» ноутбуку ACER за інвентаризаційним номером 101460011, складеним заступником начальника управління - начальником відділу реалізації пільг Пожарським Д.М. та підписаним завідувачем сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвою Л.В. та заступником директора Департаменту - начальником управління соціального захисту населення Пироговою Н.Б. (том 1, арк.справи 29);
- доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу соціальних програм Бондаренко О.М. від 28 грудня 2018 року щодо відмови ОСОБА_1 від виконання завдання та від 10 січня 2019 року щодо невиконання доручення, а також недотримання етичних норм поведінки (том 1, арк.справи 30);
- акту № 1 від 03 січня 2019 року про відмову ОСОБА_1 виконувати усне доручення директора Департаменту Токаревої О.А., складеного начальником відділу правового забезпечення Етенко ОСОБА_14 за присутності заступника директора Департаменту - начальника управління соціального захисту населення ОСОБА_6 , заступника начальника управління - начальника відділу реалізації пільг ОСОБА_13 та завідувача сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвої Л.В. (том 1, арк.справи 31);
- акту від 03 січня 2019 року про відсутність ОСОБА_1 на роботі, складений заступником директора Департаменту - начальником управління у справах пільгової категорії громадян Романенко Л.М., начальником відділу управління персоналом Кічан Л.П., начальником відділу правового забезпечення ОСОБА_2 та начальником відділу з питань праці Харитоновою Н.В. (том 1, арк.справи 32).
Наказом Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 14 січня 2019 року № 02-09/6/203-19 у зв`язку з потребою виправлення технічної помилки в преамбулі наказу директора Департаменту від 10 січня 2019 року №02-09/4/203-19 «Про відкриття дисциплінарного провадження» преамбулу наведеного наказу викладено в такій редакції: «Керуючись статтею 68, 69, 73 Закону України «Про державну службу» та у зв`язку з надходженням доповідних записок щодо порушення ОСОБА_1 . Присяги державного службовця від заступника директора департаменту - начальника управління соціального захисту населення Пирогової Н.Б. від 08 січня 2019 року, начальника відділу правового забезпечення ОСОБА_2 від 08 січня 2019 року, завідувача сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвої Л.В. від 09 січня 2019 року, заступника начальника управління - начальника відділу реалізації пільг ОСОБА_13 від 04 січня 2019 року, службової записки завідувача сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвої Л.В. від 03 січня 2019 року щодо використання ОСОБА_1 службової техніки не в межах посадових обов`язків, акту від 03 січня 2019 року щодо проведення моніторингу ноутбука АСЕR за інвентаризаційним номером 101460011, доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу соціальних програм Бондаренко О.М. від 28 грудня 2018 року щодо відмови ОСОБА_1 від виконання завдання та від 10 січня 2019 року щодо виконання доручення, а також недотримання етичних норм поведінки, акту від 03 січня 2019 року про відмову ОСОБА_1 виконувати усне доручення директора Департаменту Токаревої О.А. доповідної записки начальника відділу діловодства, контролю, організації прийому та роботи із зверненням громадян ОСОБА_15 від 09 січня 2019 року щодо ненадання ОСОБА_1 пояснення, доповідної записки завідувача сектору інвестиційно-інноваційного розвитку відділу моніторингу соціальних програм Шелаєвої Л.В. від 03 січня 2019 року щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, акту від 03 січня 2019 року про відсутність ОСОБА_1 на роботі» (том 1, арк.справи 20).
10 січня 2019 року Протоколом № 3/18 засідання Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» Департаменту соціального захисту населення вирішено взяти до уваги повідомлення заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу соціальних програм Бондаренко О.М. про відсторонення її від прийняття рішень на час розгляду дисциплінарної справи стосовно завідувача сектору моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм ОСОБА_1 та відсторонено її від прийняття рішень (том 1, арк.справи 33-34).
Згідно висновку від 15 січня 2019 року про наявність дисциплінарного проступку у діях завідувача сектору моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм ОСОБА_1 щодо порушення Присяги державного службовця дисциплінарна комісія дійшла висновку, що до дисциплінарної справи додані копії документів та матеріалів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку - порушення Присяги державного службовця, а саме: несумлінного виконання своїх обов`язків (невиконання доручень, відмова від виконання доручень), неповаги до прав інших державних службовців Департаменту, недотримання Конституції та законів України (наклеп, самовільне залишення робочого місця без повідомлення керівника), паплюження високого звання державного службовця (безпідставний виклик представників Національної поліції України, неетичний характер розмови та листування з керівництвом та іншими державними службовцями Департаменту) (том 1, арк.справи 49).
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача стало, зокрема, подання від 11 лютого 2019 року дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації на ім`я керівника державної служби директору Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_16 , в якому зазначено про доцільність рекомендувати застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення до ОСОБА_1 з посади державної служби завідувача сектору моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм управління соціально-трудових відносин соціального діалогу за вчинення дисциплінарного проступку, яке передбачає звільнення, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу» (том 1, арк.справи 15-18).
Означене подання підписали: голова комісії Романенко ОСОБА_17 - заступник директора Департамента, секретар комісії Етенко Ю.А.– начальник відділу правового забезпечення, члени комісії ОСОБА_6 - заступник директора Департаменту – начальник управління соціального захисту населення, Пожарський Д. ОСОБА_18 . -заступник начальника управління - начальник відділу реалізації пільг, ОСОБА_10 - начальник відділу з питань персоналу.
Наказом директора Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації № 02-10/18-ос/205-19 від 14.02.2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби - завідувача сектором моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм управління соціально-трудових відносин та соціального діалогу, за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 65 Закону України «Про державну службу» у вигляді порушення Присяги державного службовця; звільнено ОСОБА_1 з посади завідувача сектором моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм управління соціально трудових відносин та соціального діалогу з 14.02.2019 за вчинення дисциплінарного проступку, який передбачає звільнення, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», а саме за несумлінне виконання своїх обов`язків (27.12.2018, 03.01.2019, 09.01.2019), неповаги до прав інших державних службовців Департаменту (03.01.2019, 09.01.2019), недотримання під час своєї діяльності Конституції та інших законів України (наклеп, самовільне залишення робочого місця без повідомлення керівника 03.01.2019), паплюження високого звання державного службовця, неетичний характер розмови з керівництвом та державними службовцями 03 січня 2019 року (том 1, арк.справи 14).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року в адміністративній справі № 200/3099/19-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року, визнаний протиправним та скасований наказ директора Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 » № 02-10/18-ос/205-19 від 14 лютого 2019 року. ОСОБА_1 поновлена на посаді завідуючого сектора моніторингу впровадження процесів децентралізації в сфері соціального захисту населення відділу моніторингу соціальних програм управління соціально-трудових відносин та соціального діалогу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації (том 2, арк.справи 84-88).
Всі вищенаведені обставини не є спірними між сторонами. Спірними обставини між сторонами є правомірність дій відповідачів при розгляді дисциплінарної справи позивача, враховуючи, що останні складали документи, які згодом стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження відносно позивача. Зокрема, спірними обставинами, згідно заявлених позовних вимог позивачем є дотримання відповідачами вимог статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» та статей 4, 8 Закону України «Про державну службу» при розгляді дисциплінарного провадження проти позивача. Як визначає позивач, у даних правовідносинах в діях відповідачів був наявний конфлікт інтересів при розгляді її дисциплінарної справи.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 4 Закону України «Про державну службу» державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів:
1) верховенства права - забезпечення пріоритету прав і свобод людини і громадянина відповідно до  Конституції України, що визначають зміст та спрямованість діяльності державного службовця під час виконання завдань і функцій держави;
2) законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України;
3) професіоналізму - компетентне, об`єктивне і неупереджене виконання посадових обов`язків, постійне підвищення державним службовцем рівня своєї професійної компетентності, вільне володіння державною мовою і, за потреби, регіональною мовою або мовою національних меншин, визначеною відповідно до закону;
4) патріотизму - відданість та вірне служіння Українському народові;
5) доброчесності - спрямованість дій державного службовця на захист публічних інтересів та відмова державного службовця від превалювання приватного інтересу під час здійснення наданих йому повноважень;
6) ефективності - раціональне і результативне використання ресурсів для досягнення цілей державної політики;
7) забезпечення рівного доступу до державної служби - заборона всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження;
8) політичної неупередженості - недопущення впливу політичних поглядів на дії та рішення державного службовця, а також утримання від демонстрації свого ставлення до політичних партій, демонстрації власних політичних поглядів під час виконання посадових обов`язків;
9) прозорості - відкритість інформації про діяльність державного службовця, крім випадків, визначених  Конституцією  та законами України;
10) стабільності - призначення державних службовців безстроково, крім випадків, визначених законом, незалежність персонального складу державної служби від змін політичного керівництва держави та державних органів.
Статтею 8 Закону України «Про державну службу» у редакції чинній на час спірних правовідносин передбачалось, що державний службовець зобов`язаний:
1) дотримуватися  Конституції  та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;
3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;
4) з повагою ставитися до державних символів України;
5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;
6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;
7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки;
8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених  Конституцією  та законами України;
9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;
10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;
11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;
12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;
13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах. У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Закон України «Про запобігання корупції» № 1700 від 14 жовтня 2014 року визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.
Згідно статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія цього Закону поширюється, серед інших, на державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Частиною 2 статті 35 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.
Отже, у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, така особа не має права брати участь у прийнятті відповідного рішення органом.
Статтею 30 цього ж Закону визначено, що усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації (частина 1 статті 30 Закону).
Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа (частина 2 статті 30 Закону).
За приписами статті 4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. До повноважень Національного агентства, згідно статті 11 Закону, серед іншого, віднесено надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів.
Потенційний конфлікт інтересів – наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (абзац дев`ятий частини першої статті 1 Закону). 
Реальний конфлікт інтересів – суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень (абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону).
Тобто, складовими конфлікту інтересів (реального, потенційного) є:
приватний інтерес (будь-який майновий чи немайновий), службові/представницькі повноваження (безпосередні та загальнослужбові), а співвідношення вказаних складових спричиняє виникнення:
реального конфлікту інтересів – приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення 
дій під час виконання зазначених повноважень;
потенційного конфлікту інтересів – у сфері службових/представницьких повноважень наявний приватний інтерес, що може за настанні певних обставин у майбутньому вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес – будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, 
у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях (абзац дванадцятий частини першої статті 1 Закону).
Перелік самих стосунків не є вичерпним, адже при наданні визначення законодавцем використано словосполучення «у тому числі», тобто у дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу.
Практично це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.
При цьому тільки такий приватний інтерес у сфері службових/представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень, спричиняє виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів.
Означені вище судження знайшли також своє відображення у Методичних рекомендаціях щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 839 від 29 вересня 2017 року.
Водночас, у наведених Методичних рекомендаціях, наводиться наступний приклад: «До органу надійшла вимога щодо проведення службового розслідування у сфері, що координується і контролюється одним з заступників керівника цього органу, якому доручається внести керівнику органу пропозиції. Результати такого службового розслідування можуть мати наслідком ініціювання притягнення до дисциплінарної відповідальності вказаного заступника керівника органу, тому  результати службового розслідування становлять приватний інтерес заступника, і він має у цьому випадку конфлікт інтересів».
Таким чином, розгляд відповідачами дисциплінарної справи позивача, враховуючи, що останніми також складались документи, які стали підставою для відкриття такої справи, вказує на конфлікт інтересів в їх діях.
Одночасно колегія суддів наголошує на тому, що прийняття рішення в умовах конфлікту інтересів є самостійним складом правопорушення, встановлення якого знаходиться поза межами адміністративного судочинства. 
Разом із цим, роблячи висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо заявлених вимог, суд на виконання положень пункту 4 частини 4 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України також зазначає в рішенні чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.  
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України   кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з частиною 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Якщо відповідні рішення, дії чи бездіяльність протиправно, на думку особи, спричинили виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків особи (тобто є юридично значимими), особа може порушити питання про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності в судовому порядку. Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або має місце інше ущемлення прав чи свобод. При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, позивач вказав у позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право, охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, колегія суддів надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент прийняття рішення у справі, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
Аналізуючи спірні правовідносини між позивачем та відповідачами, колегія суддів вважає, що юридично значущим результатом наведеної вище поведінки відповідачів для позивача було прийняття директором Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації наказу за № 02-10/18-ос/205-19 від 14 лютого 2019 року «Про накладання дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби. Однак, наведений наказ скасований в судовому порядку, а позивача поновлено на посаді. З огляду на наведене, порушені права позивача були повністю поновлені в судовому порядку.
Отже, на переконання колегії суддів, спірні дії відповідачів при розгляді дисциплінарної справи відносно позивача, що містять ознаки конфлікту інтересів, на час розгляду справи судом не впливають на права, обов`язки або на охоронюваний інтерес позивача, оскільки порушені права позивача були повністю поновлені в судовому порядку шляхом скасування наказу про її звільнення та поновлення на посаді.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі № 200/8681/19-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року у справі № 200/8681/19-а – залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 20 лютого 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                      І.Д. Компанієць