КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №331/7064/17                                                                        Головуючий у І інстанції Колдіна О.О.
Провадження №22-ц/824/777/2020                                                    Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
19 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача                                      Голуб С.А.,  
          суддів:                                                      Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О., 
         за участі секретаря судового засідання   Сакалоша Б.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1  на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору поруки,
 
ВСТАНОВИЛА:
 
У жовтні 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом в якому просила суд першої інстанції визнати недійсним договір поруки №05Ж181-К від 15 грудня 2005 року, що укладений між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 .
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення позивача у справі про дату, час та місце судового розгляду справи, так як не отримувала судових повісток про виклик до суду.
         На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.
В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомили.
Так, судова повістка про виклик до суду ОСОБА_2 повернулася до суду апеляційної інстанції без вручення з відміткою «адресат не проживає», судова повістка про виклик до суду ПАТ «Укрсоцбанк» повернулася до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній».
Відповідно до ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Таким чином, судові повістки, що були адресовані ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» вважаються доставленими, оскільки надсилалися судом на останні відому суду адреси. Про зміну місця проживання, перебування чи місцезнаходження учасники справи суд не повідомляли.
З урахуванням того, що неявка учасників справи не перешкоджає подальшому розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі.
         Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, враховуючи наступне.
Суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, виходив з того, що позивач двічі не з`явився в судове засідання без поважних причин, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з урахуванням наступних обставин.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року було прийнято до провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору поруки та призначено підготовче судове засідання на 15 лютого 2019 року о 10 год. 00 хв.
Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було направлено на поштову адресу ОСОБА_1 копію ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13 вересня 2018 року (а.с. 141).
При цьому матеріали справи не містять даних, що підтверджують факт вручення позивачу у справі - ОСОБА_1 вищевказаної копії ухвали суду першої інстанції та доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду справи.
Відповідно до довідки від 15 лютого 2019 року, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (а.с. 147).
В подальшому судом першої інстанції було сформовано судову повістку про виклик до суду учасників цивільної справи в судове засідання, яке призначено на 15 серпня 2019 року о 15 год. 00 хв. (а.с. 148).
Як вбачається з матеріалів справи, поштовий конверт про виклик ОСОБА_1 в судове засідання, яке призначено на 15 серпня 2019 року о 15 год. 00 хв., повернувся до суду першої інстанції з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.149).
Відповідно до ст. 257 ЦПК України однією з підстав залишення позову без розгляду є те, що належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно зі ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до положень ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення.
Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.
Відповідно до положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, такі конституційні права повинні бути забезпечені судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.
Пунком 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін по одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Судом апеляційної інстанції, під час перегляду оскаржуваної ухвали суду, було встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували факт належного повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду справи, а містяться лише відомості про повернення до суду першої інстанції повістки про виклик позивача до суду на 15 серпня 2019 року з вказівкою причини повернення - «за закінченням терміну зберігання», що не свідчить про відмову позивача від одержання повістки чи про його незнаходження за адресою, а тому позивач не може вважатися повідомленим належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.
Зазначені обставини призвели до порушення процесуальних прав позивача на участь в судовому засідання, а також було порушено норми цивільного процесуального законодавства України щодо порядку надсилання судових повісток (повідомлень) позивачу у справі, що передбачені ст. 128 ЦПК України.
Таким чином, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про те, що судом першої інстанції було передчасно залишено позовну заяву без розгляду у зв`язку повторною неявкою позивача у справі, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували факт належного повідомлення позивача у справі про дату, час та місце судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального законодавства та підлягає скасуванню з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі. 
Керуючись  ст.ст. 128, 257, 367, 369, 379 ЦПК України, колегія суддів
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору поруки скасувати та направити справу для продовження розгляду до Голосіївського районного суду м. Києва. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 лютого 2020 року.
 
Суддя-доповідач
 
Судді: