УХВАЛА

28 січня 2020 року 
Київ
справа №460/1061/19
адміністративне провадження №К/9901/35293/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши 
касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року
у справі №  460/1061/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства юстиції України 
про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості та моральної шкоди, -

установив:

Касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Верховного Суду від 23.12.2019 касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, в частині необхідності надання документу про сплату судового збору.

На адресу суду касаційної інстанції надійшла заява Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про продовження процесуального строку, в якому заявник просить продовжити встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Клопотання мотивоване тим, що скаржник є бюджетною організацією та під час виконання зазначеної ухвали виникли труднощі зі сплатою судового збору. 

Згідно з частиною 2  статті 121 КАС України  встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, що за змістом вказаної норми є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Верховного Суду вважає за доцільне звернути увагу на те, що за підставою встановлення процесуальні строки поділяються на строки встановлені законом та строки встановлені судом.

Якщо збіг строк, який встановлений законом, то він може бути поновлений, якщо збіг строк, який встановлений судом, то він може бути продовжений. 

У даному випадку десятиденний строк, наданий скаржнику для усунення недоліків, встановлений саме законом (частиною 3 статті 332 КАС України), тому колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку положення статті 121 КАС України не можуть бути застосовані, а отже клопотання скаржника про продовження строків для подання повторної касаційної скарги не підлягає задоволенню.

У встановлений строк недоліки, які були підставою для залишення касаційної скарги без руху, скаржником не усунуто.

Таким чином, станом на 28.01.2020 заявник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставною для залишення її без руху.

За таких обставин за правилами пункту 1 частини 4 статті 169, частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 4 ст. 169, ст. 330, ч. 7 ст. 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги.

Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    О.О. Шишов