ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/15518/18                        Головуючий суддя І інстанції Грищенко І. О.
Провадження № 22-ц/818/6082/19                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року                             м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів:                 -Кіся П.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря : Брулевича В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Перемога - 66" – Ковкіна Олександра Вікторовича на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 11 жовтня 2019 року, постановлену у складі головуючого судді Грищенко І.О., у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Перемога - 66" до ОСОБА_1 про стягнення членських внесків,

встановив:

Обслуговуючий кооператив «Гаражно - будівельний кооператив «Перемога - 66», в особі свого представника Ковкіна О.В. звернувся 23.10.2018 р. до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражно - будівельний кооператив «Перемога - 66» 12640,00 грн. в якості заборгованості зі сплати членських внесків, з яких 11500,00 грн. - залишок несплаченого цільового внеску (на благоустрій: асфальтування, підпірна стіна, протипожежний виїзд) згідно протоколу загальних зборів від 07.09.2017 р. та 1140,00 грн. - заборгованість зі сплати щомісячного внеску за березень - вересень 2018 р.
Також позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати, які понесе позивач на послуги професійної правничої допомоги у розмірі 5000,00 грн. у зв`язку з розглядом цієї справи, а також суму понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року після сплати відповідачем зазначеної суми боргу провадження у справі було закрито у зв`язку із відсутністю спору.
Заяву представника позивача про стягнення судових витрат та клопотання відповідача в порядку ч.5 ст.137 ЦПК України задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражно - будівельний кооператив «Перемога - 66» судові витрати: сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1762,00 гривні та витрати позивача на послуги наданої йому професійної правничої допомоги у розмірі 1900 гривень 85 копійок.
Іншу частину вимог представника позивача про відшкодування витрат з отримання професійної правничої допомоги та вимог відповідача про зменшення витрат на оплату витрат з отримання професійної правничої допомоги - залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Ковкін О.В. просить ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Перемога-66» витрат, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, змінити. Збільшити їх розмір до заявленої у позові суми 5000,00 грн. В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року - залишити без змін.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неправильно встановлено той факт, що витрати позивача на професійну правничу допомогу не є співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами по даній справі, із витраченим ним часом та обсягом наданих адвокатських послуг. Вказані висновки суду не ґрунтуються на будь-яких доказах та нормах права, жодним чином не обґрунтовані та спростовуються доказами, що наявні в матеріалах справи.
Зазначив, що сплата відповідачем заборгованості за членськими внесками відбулась вже під час розгляду справи в суді, після відкриття провадження, оскільки, як зазначає суд першої інстанції, позов було подано 23.10.2018 року, провадження у справі відкрито ухвалою суду від 05.12.2018 року, а борг Відповідачем сплачено на початку січня 2019 року. При цьому позивачу були надані наступні послуги, а саме: надання правових консультацій; підготовка та написання позовної заяви до суду, підготовка копій позовної заяви та додатків до неї; підготовка та написання заяви від 14.01.2019 року про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, у вказаній справі Дзержинським районним судом м. Харкова тричі призначались судові засідання у вказаній справі, а саме: на 10.01.2019 року о 9 год. 50 хв.; 24.04.2019 року о 10 год. 00 хв.; 01.07.2019 року о 10 год. 30 хв. Кожного разу у дату та час, адвокат Ковкін О.В. прибував до Дзержинського районного суду м. Харкова для участі у судовому розгляді вказаної справи. Однак кожного разу судові засідання у вказаній справі переносились через неявку в судове засідання відповідача і його представника.
Вважає, що суд першої інстанції послався на той факт, що вказана справа розглядалась в спрощеному провадженні, є нескладною. Однак розгляд вказаної справи тривав майже рік, оскільки позовну заяву було подано 26.10.2018 року, а ухвалу, якою закінчено розгляд справи було винесено 11 жовтня 2019 року. Саме через тривалу неявку в судове засідання Відповідача та його представника Представником позивача Ковкіним ОСОБА_2 і було подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представників, щоб не затягувати і так тривалий розгляд справи.
Зазначає, що загалом представниками позивача було підготовлено дві письмових заяви на 7 аркушах. Крім того, з урахування часу, необхідного для прибуття представника ОСОБА_3 до Дзержинського районного суду м. Харкова, кожного разу для прибуття до судового засідання представником позивача ОСОБА_3 витрачалось приблизно дві години кожного разу. Загалом у справі було призначено судові засідання три рази, які відкладались саме з вини Відповідача. А, отже, загалом представником ОСОБА_3 було витрачено мінімум 6 годин для відвідування судових засідань, що призначались в Дзержинському районному суді м. Харкова. З урахуванням Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, що затверджені Рішенням ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.05.2018 року, потрібно зазначити, що навіть якщо повністю слідувати цим рекомендаціям, то орієнтована вартість усіх наданих послуг складатиме 12800,00 грн., а саме: за суто складання позовної заяви майнового характеру в цивільній справі Клієнт повинен був би сплатити суму від 1600 грн. - за заяву про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу - 2000 грн. (за 4 аркуша по 500 грн. за аркуш); за участь в майновому спорі в суді першої інстанції взагалі рекомендовані ставки адвокатського гонорару складають від 6000 грн + 1600 грн за другий та наступний судодень, тобто 9200,00 грн. Отже, загальний розмір адвокатського гонорару АО «АК «Мельник і Квашин» в даній справі повинен був складати щонайменше 12800,00 грн., якщо не враховувати вартість і тривалість усних консультацій, що були надані клієнту. А тому розмір вказаних Позивачем витрат на професійну правничу допомогу відповідає в даному випадку обсягу робіт і послуг, що були надані АО «АК «Мельник і Квашин». 
Вказує, що при застосуванні судом критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, на підставі чого на користь позивача були стягнені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1900, 85 грн. (5,431 год. X 350 (ціна за години) суд використав вартість послуг адвоката за одну годину у розмірі 350 грн. Однак при цьому суд не навів жодних аргументів і підстав, з яких вважав, що така ціна адвокатських послуг за годину є розумною та обґрунтованою. 
Зазначив, що вказана сума була встановлена судом першої інстанції безпідставно та не має жодного правового підґрунтя, що фактично обмежило права позивача на відшкодування судових витрат, які він реально поніс.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Вказав що оскаржена ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують.
Зазначив, що матеріали справи містять лише документи, що підтверджують оплату послуг пов`язаних з аналізом матеріалів та підготовкою цивільного позову та його подачу до суду. Посилання представника позивача про понесенні позивачем витрати, які полягали у наданні таких видів правової допомоги, як участь в судових засіданнях та складання заяви про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, не повинні прийматися до уваги при визначенні розміру відповідних витрат, так як матеріали справи не містять доказів понесення позивачем цих витрат. Вони не включенідо відповідного рахунку на підставі якого здійснено позивачем витрати на оплату правової допомоги. Доказів проведення виїзних консультацій, зокрема, проїзних документів, посвідчень про відрядження тощо, які включено до рахунку №5 від 22 жовтня 2018 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 20 червня 2018 року, матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У даному випадку, з урахуванням змісту доводів та вимог апеляційної скарги, – лише щодо відшкодування витрат позивача на правову допомогу. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, які не заперечували проти її розгляду за їх відсутності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Закриваючи провадження у справі та задовольняючи заяву представника позивача про стягнення судових витрат та клопотання відповідача в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України частково, суд першої інстанції виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, вважає, що підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1900, 85 грн. При цьому суд взяв до уваги наведені у розрахунку часові витрати адвоката, 5,431 год., які помножив на вартість роботи адвоката за одну годину роботи, яку визначив у 350 грн.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, які відповідають вимогам ст. 263 ЦПК України, з огляду на наступне.
Так, за змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно частини третьої вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ухвали суду першої інстанції від 05.12.2018 було відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, судом було вирішено проводити її розгляд у спрощеному провадженні, судове засідання було призначено на 10 січня 2019 року (а.с. 35).
Після отримання 24.12.2018 копії вказаної ухвали відповідачем 04.01.2019 до суду першої інстанції надійшла її заява про долучення до матеріалів справи двох квитанцій: від 16.03.2018 - про сплату відповідачем на адресу позивача платежів за січень-лютий 2018, річний платіж та цільовий платіж за стіну, всього на 2585,85 грн., а також - від 03.01.2019 на суму 11500,00 грн. – цільовий платіж за асфальтування і підпорну стіну (а.с. 38-41). З огляду на це заявлені позивачем вимоги по суті спору були задоволенні відповідачем ще до першого судового засідання.
10.01.2019 року відповідач ОСОБА_1 з цих підстав, з огляду на відсутність предмету спору, звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про закриття провадження у справі. Просила судовий розгляд у справі проводити без її участі (а.с. 42).
Голова ОК «ГБК «Перемова – 66»» підтвердив суду, що після подання вказаного позову відповідачкою було повністю сплачено заборгованість за членськими внесками за 2018 рік та цільовим внеском на благоустрій. Не відшкодованими залишилися сплачені позивачем судовий збір 1762,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 48).
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надані: копія договору про надання професійної правничої допомоги від 20.06.2018р., копія акту виконаних робіт від 22.10.2018р. на суму 5000,00 грн, копія рахунку №5 від 26.10.2018р. та платіжне доручення №1295 від 12.12.2018р.
Так, у рахунку адвокатського об`єднання «Адвокатська компанія «Мельник і Квашин» №5 від 26.10.2018р. зазначено опис наданих послуг, кількість годин - 5,431, та на підставі рішення ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року вказано ціну за годину – 920,50 грн. та визначено загальну суму до сплати - 5000,00 грн.
Рішенням Ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018 року № 17 за участі голів адвокатських об`єднань з правом дорадчого голосу щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, на якому вирішено формувати гонорар адвоката за годину роботи не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день виплати, що в результаті відповідає розміру 920,50 грн..
Згідно до платіжного доручення №1295 від 12.12.2018р. позивачем було сплачено за правничі послуги згідно рахунку №5 від 26.10.2018 року до договору про надання професійної правничої допомоги від 20 червня 2018 року  у розмірі 5000 грн. (а.с.53), які відповідно до вищевикладеного підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки матеріалами справи встановлено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та часом, витраченим на їх виконання.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
За змістом вказаних норм цивільного процесуального права при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У правовому висновку, викладеному у постанові від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, повіданих з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З огляду на вищевказані обставини справи та процесуальну поведінку сторін доводи скарги про те, що відповідачка зловживала своїми процесуальними правами та затягувала розгляд справи по суті – є безпідставними. З урахуванням того, що усі надані у додатку до позову докази були надані адвокату позивачем, що не вимагало витрачання додаткових зусиль на збір документів та проведення виїзних консультацій, то в цій частині наданий адвокатом рахунок № 5 від 26.10.2018 до договору про надання професійної правничої допомоги дійсно не можна вважати обґрунтованим. З урахування характеру спору, який з правової точки зору не можна вважати складним та наявної у представника позивача розглянути справи по суті у перше судове засідання, в яке він не з`явився та не надав до суду ніяких заяв про причини своєї неявки, внаслідок чого суд оголосив перерву до 07 березня 2019 року (а.с. 43), суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги доводи відповідачки, які вона навела на обґрунтування свого клопотання від 07.03.2019 про зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, з огляду на їх не співмірність та непропорційність, з урахуванням добросовісної процесуальної поведінки відповідачки та невеликого обсягу проведеної представником правничої допомоги (а.с. 60-61).
Тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вартість наданої у даному випадку правничої допомоги є нижчою від заявленої у розрахунках і вона має складати 350 грн. за годину роботи, що відповідає принципу пропорційності, передбаченому у ст. 11 ЦПК України.
Тому, з урахуванням положень статті 137 ЦПК України та наявних у матеріалах справи доказів, слід дійти висновку, що з урахуванням обсягу фактично наданих правничих послуг та виконаної адвокатом юридичної роботи, спрямованих на захист інтересів позивача, був належним чином відшкодований судом першої інстанції. 
Апелянтом всупереч положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України про процесуальний обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, - не надано до суду належних і допустимих доказів на спростовування висновків суду першої інстанції.
Оскаржене судове рішення суду ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.
В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції 
постановив:
Апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Перемога - 66" – Ковкіна Олександра Вікторовича – залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення виготовлений 23.12.2019. 

Головуючий                                                                             В.Б.Яцина.
                           
Судді                                                                               П.В.Кісь.

О.М.Хорошевський.