Ухвала
24 лютого 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-864 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року щодо засудженого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12015220000000196,
в с т а н о в и в:
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 10 вересня 2019 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років шість місяців. Застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Визначено, що термін відбування покарання слід обчислювати з 10 вересня 2019 року, з моменту взяття під варту. Зараховано в строк відбуття покарання знаходження ОСОБА_5 під вартою з 12 березня 2015 року по 8 червня 2015 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року вказаний вирок залишений без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 10 вересня 2019 року по 12 грудня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Не погодившись із вказаною ухвалою апеляційного суду потерпіла ОСОБА_4 просить її скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Підстави для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції визначено у ч. 1 ст. 438 КПК України. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статями 412-414 КПК України.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У касаційній скарзі, потерпіла ОСОБА_5  посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
За змістом ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. В частині 2 зазначеної статті визначено перелік підстав за наявності яких судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, із змісту касаційної скарги потерпілої ОСОБА_5  не вбачається, у чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування оскаржених судових рішень. Також у скарзі не конкретизовано яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень та були б безумовною підставою для скасування вироку районного суду та ухвали суду апеляційної інстанції касаційним судом. 
Крім того, касаційна скарга потерпілої є суперечливою, оскільки у мотивувальній її частині вона наводить доводи щодо незаконності як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, тоді як у резолютивній частині формулює вимоги лише щодо ухвали суду апеляційної інстанції. 
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК України, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК України, Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків скарги протягом 10 днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_6                                 ОСОБА_2                                      ОСОБА_3