П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  824/922/19-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Боднарюк Олег Васильович  
Суддя-доповідач -  Совгира Д. І.   
21 січня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Совгири Д. І. 
суддів:  Франовської К.С.  Кузьменко Л.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року  (повний текст складено у м.Чернівцях) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання  протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк " Фінанси та Кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , в якому,  з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобовязати відповідача вчинити певні дії.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Банк " Фінанси та Кредит подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В судове засідання представники відповідачів не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі в порядку письмового провадження. 
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 30.04.2014 року між Публічним акціонерним товариством  "Банк "Фінанси та Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір - заяву № 300131/45418/3-14 про банківський  строковий  вклад (депозит) "Стандарт" на 3 місяці в національній валюті.  
За умовами цього договору-заяви вкладник вносить, а Банк приймає грошові кошти в національній валюті на вкладний рахунок № 2630.1.197100.001 у сумі 150000,00 на строк з 30 квітня 2014 року по 30 липня 2014 року, у порядку  та на умовах, визначених в цьому Договорі - заяві. (п.1 Договору). Пунктом 6 Договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору - заяви, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2. Основних умов.
ОСОБА_1 внесла кошти в сумі 150000,00 грн на депозитний рахунок (№ НОМЕР_1 ) згідно договору банківського вкладу "Ф&К Стандарт" № 300131/45418/3-14 від 30.04.2014 року, що підтверджується квитанцією № 9 від 30.04.2014 року.
05.08.2014 року позивач звернулась із заявою до керуючої західного регіонального департаменту АТ "Банк" Фінанси та Кредит", в якій, у зв`язку зі зникнення з депозитного  рахунку останнього коштів в сумі 100000,00 грн, просила провести повну перевірку та повідомити про її результати. 
13.08.2014 року позивача повідомлено листом АТ "Банк "Фінанси та Кредит" № 322400/502/2 про те, що питання щодо  виплати депозитних коштів буде вирішено Банком  за результатами розслідування кримінальної справи. 
15.01.2019 року позивач звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з кредиторською вимогою за вкладом № 300131/45418/3-14 від 30.04.2014 року, в якій просила визнати її кредитором АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за заборгованістю, у сумі всіх належних коштів, що виникла  за вкладом депозитного договору № 300131/45418/3-14 від 30.04.2014 року укладеного між позивачем та АТ "Банк" Фінанси та Кредит". Виплатити позивачу гарантовану суму відшкодування за вкладом, який не був вчасно отриманий, у зв`язку  з порушенням кримінального провадження № 12014260000000614 від 06.08.2014 року.    
В той же день з кредиторською вимогою аналогічного змісту позивач  звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Чернявської Олени Степанівни.
З матеріалів справи також встановлено, що за період  30.04.2014 по 17.03.2016  перераховано суму вкладу в загальній сумі 50000,00 грн на вимогу вкладника ОСОБА_1 згідно депозитної угоди № 300131/45418/3-14 від 30.04.2014 року, у зв`язку із закінченням  строку дії депозиту.
Частиною 1 статті 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі – Закон №4452-VI)  у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Статтею 27 Закону №4452-VI визначено, що Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Аналогічні обов`язки Уповноваженої особи Фонду містяться у розділі ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення №14).
Пунктом 2 розділу IV Положення №14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).
Пунктом 4 розділу IV Положення №14 передбачено, що виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Пунктом 6 розділу IV Положення №14 встановлено, що на підставі рішення виконавчої дирекції за розпорядженням директора-розпорядника Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів (здійснює перерахування гарантованої суми за Загальним Реєстром, передачу Загального Реєстру банку-агенту) не пізніше семи днів з дня прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
З матеріалів справи встановлено, що на дату прийняття постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року № 898 "Про  відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк" Фінанси та Кредит" на депозитному рахунку позивача, відкритого відповідно до договору № 300131/45418/3-14 від 30.04.2014 року, знаходились кошти в сумі 100000,00 грн., які внесені згідно квитанції №9 від 30 квітня 2014 року (окрім суми 50000,00 грн, яка видана напередодні заявнику). 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, що правочин, який укладено між позивачем та банком на час розгляду справи не визнаний нікчемним в силу законодавчих положень. При цьому, підписи та печатка уповноважених осіб правочину, а також  і квитанції №9 про здійснення касової операції підтверджено висновком експерта.
Разом з тим, уповноваженою особою Фонду позивача не було включено до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування вказаної суми вкладу за рахунок коштів Фонду.
Відтак, проаналізувавши наведені вище норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність бездіяльності уповноваженої особи щодо невключення позивача до переліку вкладників, та наявності у позивача права на відшкодування суми коштів, розміщеної на вкладах, за рахунок коштів Фонду, яка становить 100000 грн.
Крім того, відповідно до статті 1 Протоколу №1 до  Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини в справі “Золотас проти Греції” стаття 1 Протоколу №1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, №66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі “Капітал Банк АД проти Болгарії” (Capital Bank AD v. Bulgaria, №49429/99).
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується  з висновками суду першої інстанції та вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про  задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів  фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" залишити без задоволення, а  рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

          
Головуючий	 	 	Совгира Д. І.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Франовська К.С.    Кузьменко Л.В.