Ухвала
Іменем України
      
23 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 522/23013/16-ц
провадження № 61-784ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа - Державне підприємство «Укртранснафтопродукт», про відновлення становища, що існувало до порушення права,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Енергія і газ Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа - Державне підприємство «Укртранснафтопродукт», про відновлення становища, що існувало до порушення права.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року позов ТОВ «Енергія і газ Україна» залишено без розгляду.
Постановою Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Cуд першої інстанцій, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи позивач (представник позивача) повторно не з`явився в судове засідання, зловживаючи своїми процесуальними правами, та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав.
У січні 2020 року ТОВ «Енергія і газ Україна» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду. 
ТОВ «Енергія і газ Україна» у касаційній скарзі посилається на те, що його представник повідомив суд про поважні причини неявки в судові засідання, призначені на 24 січня 2019 року та на 02 квітня 2019 року, надав достатні докази, які б підтверджували поважність цих причин, та просив відкласти розгляд справи на іншу дату, тому у суду першої інстанції не було передбачених законом підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача у судове засідання. Зазначає, що станом на день постановлення спірної ухвали у суду першої інстанції не було відомостей про вручення судової повістки позивачеві, оскільки зворотнє повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду пізніше.
Перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов наступного висновку. 
Згідно з частиною п`ятою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України              (далі - ЦПК України) у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 листопада 2016 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду на 13 грудня 2016 року. Згодом розгляд справи неодноразово відкладався на різні дати.
24 січня 2019 року та 02 квітня 2019 року сторони у судове засідання не з`явились.
Про розгляд справи на зазначені дати ТОВ «Енергія і газ Україна» було повідомлене належним чином, що підтверджується розпискою його представника про отримання судової повістки на 24 січня 2019 року та повідомленнями про вручення поштових відправлень, з яких вбачається, що ним 01 лютого 2019 року та 11 лютого 2019 року отримувались судові повідомлення про слухання справи 02 квітня 2019 року. 
Заява про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду не надходила.
Разом з тим, від ТОВ «Енергія і газ Україна» до суду надходили клопотання про перенесення судового засідання: призначеного на 24 січня 2019 року у зв`язку із участю його представника в іншому судовому засіданні в Господарському суді Донецької області; призначеного на 02 квітня 2019 року у зв`язку із участю представника в іншому судовому засіданні в Центральному районному суді м. Миколаєва.
У відповідності до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Оскільки належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач (представник позивача) повторно не з`явився в судове засідання, що було призначене на 02 квітня 2019 року, і не заявив про розгляд справи за його відсутності, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.
Посилання заявника на те, що ним було заявлено клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із участю його представника в іншому судовому засіданні, є безпідставними, оскільки за правилами пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи через першу неявку в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Положення пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України не вказують на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.
Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності.
Доводи ТОВ «Енергія і газ Україна» про те, що суд першої інстанції не повідомив його належним чином про судове засідання, призначене на 02 квітня 2019 року, апеляційний суд визнав такими, що спростовуються матеріалами справи.
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету.
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особі, або виконанням рішення, ухваленого на користь особи. Недотримання строків розгляду цивільних справ порушує конституційне право на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України, і негативно впливає на ефективність правосуддя та на авторитет судової влади.
Відтак, суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.
Суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано виходили з того, що позивач, будучи обізнаним про можливість розгляду справи без його участі, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, чим умисно затягував розгляд справи та позбавляв суд можливості ухвалити рішення по суті заявлених вимог.
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.
За правилами частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК Українисуд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.
З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а зводяться до незгоди заявника з їх змістом.
Керуючись пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 квітня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія і газ Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, третя особа - Державне підприємство «Укртранснафтопродукт», про відновлення становища, що існувало до порушення права.
Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                         В. О. Кузнєцов
                                                                                                                   В. М. Ігнатенко
                                                                                                                    В. А. Стрільчук