ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          24 грудня 2019 року 	м. Дніпро	справа № 0440/5992/18	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

          головуючого судді     Панченко О.М. (доповідач),
          суддів:                      Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,      

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року (суддя Кальник В.В., м. Дніпро) у справі №0440/5992/18
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті"     
до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №0003274614, прийняте на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки №33/28-10-46-14-30536344 від 26.03.2018 року (т.1. а.с.27-42).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" задоволено повністю.
Суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.10.2018 року у справі №0440/5993/18 скасовано наказ Офісу великих платників податків ДФС від 03.03.2018 року №333 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Трейд Коммодіті", який був підставою проведення перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Суд вважав, що за таких обставин перевірка не може мати правових висновків  і це є достатньою підставою для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Відповідач в апеляційній скарзі зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги того факту, що за даними Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ "Трейд-Коммодіті" не зареєструвало розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних за лютий 2015 року, складених на адресу контрагентів, а також відповідно до листа ТОВ "Трейд Коммодіті" від 09.03.2016 року підприємством проведено коригування податкових зобов'язань у зв'язку з поверненням товару, однак при цьому підприємством не надано первинних документів, підтверджуючих повернення товару.
Крім того, скаржник зазначає, що ГУ ДФС у Донецькій області отримано податкову інформацію (лист від 29.11.2017 року) від контрагента ТОВ "Мединський І.К.", згідно якої підприємством надано пояснення та документальне підтвердження щодо формування податкового кредиту за лютий 2015р. по взаємовідносинам з ТОВ "Трейд Коммодіті" у сумі 5349717,02 грн.
Вважає, що позивачем порушено п. 187.1 ст. 187 та  п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України.
Зазначає, що законодавством не передбачено такої підстави для скасування податкових повідомлень-рішень, як скасування наказу на проведення перевірки.
Також відповідач звертає увагу суду на той факт, що постановою Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 0440/5993/18 задоволено касаційну скаргу  ОВПП ДФС, скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій про скасування наказу від 03.03.2018 року №333 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Трейд Коммодіті", а тому наказ є чинним.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до вимог ст.304 КАС України відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, що у період з 19.03.2018 року по 26.03.2018 року згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78, підпункту 79.2 статті 79, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України посадовою особою Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС  на виконання наказу Офісу великих платників податків ДФС від 03.03.2018 року №333, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" (код ЄДРПОУ 30536344) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ "Мединський І.К." (код ЄДРПОУ 32276975), ТОВ "Фірма Агрозапчастина" (код ЄДРПОУ 39044836), ТОВ "Регор ЛТД" (код ЄДРПОУ 38883120), ТОВ "Кароліт Плюс" (код ЄДРПОУ 38765423), ТОВ ТК "Лаконія" (код ЄДРПОУ 37641017), ТОВ "Центр розвитку Бізнесу "Олвіка" (код ЄДРПОУ 36292079) за лютий 2015 року, за результатами якої складено акт від 26.03.2018 року №33/28-10-46-14-30536344.
Відповідно до висновків акта перевіркою ТОВ "Трейд Коммодіті" встановлено порушення пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість за лютий 2015 року в сумі 5   512 812,64 грн.
На підставі акта від 26.03.2018 року №33/28-10-46-14-30536344 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №0003274614, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 8269218,96 грн., у тому числі 5512812,64 грн. за податковими зобов`язаннями, 2756406,32 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Суд вказав, що скасування наказу про проведення перевірки є достатньою підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.
У зв'язку з цим суд не надав оцінки іншим доводам відповідача.

Дослідивши обґрунтованість судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем проведено позапланову невиїзну перевірку відповідно до ст. 79 Податкового кодексу України, в ході якої позивач не мав можливості реалізувати своє право на недопущення контролюючого органу до перевірки з підстав оскарження її правомірності. Таким чином наявність податкових повідомлень-рішень не є перешкодою для оскарження наказу на проведення перевірки, що стала підставою для їх прийняття. "Встановлення законності проведення перевірки є визначальним  при вирішенні спору щодо правомірності її наслідків", - така правова позиція висловлена, зокрема у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі №802/1241/17-а.
На час розгляду справи у суді першої інстанції рішення суду в справі  №0440/5993/18 набрало законної сили, наказ на проведення перевірки був визнаний протиправним та скасований. Відповідно до висновків, викладених в п.23 рішення Європейського суду з прав людини  "Проніна проти України", п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень,  але це не може сприйматись   як  вимога  надавати  детальну  відповідь  на  кожен аргумент, межі цього обов'язку можуть бути різними  в  залежності від характеру рішення. Колегія суддів вважає, що скасування наказу на проведення перевірки було достатньою підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення і не вимагало надання правової оцінки іншим доводам сторін.
При цьому колегія суддів виходить, зокрема з того, що згідно ч. 2 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Отже, докази, отримані внаслідок незаконної перевірки, не є допустимими.
Відповідно до доктрини "плодів отруєного дерева", якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.
Така позиція суду відповідає висновку Європейського суду з прав людини, зазначеному в п. 73 рішення по справі "Гефген проти Німеччини" від 01.06.2010 р. (заява №22978/05), в якому Європейський суд з прав людини застосовує концепцію "плодів отруєного дерева", тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно.

Скасування Верховним Судом  рішень судів попередніх інстанцій щодо наказу про проведення перевірки  відбулося після розгляду справи судом першої інстанції, а тому не може бути підставою для скасування рішення в цій справі. 

Разом з тим, слід зазначити, що згідно з п.3 ч.2 ст. 361 КАС України  скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, може бути підставою для перегляду останнього  за нововиявленими обставинами.
Отже, іншим доводам апеляційної скарги суд оцінки не надає, оскільки вони не були підставою прийняття рішення і не вплинули на його законність.
Керуючись статтями   316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №0440/5992/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
          Повний текст постанови складений 08.01.2020 року. 
   
          Головуючий суддя                                                                      О.М. Панченко 

          Суддя                                                                                          С.М. Іванов 

          Суддя                                                                                          В.Є. Чередниченко