Єдиний унікальний номер 219/4203/18        Номер провадження 22-ц/804/323/20 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

14 січня 2020  року                                                                                                                            м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Агєєва О.В., Канурної О.Д.,
за участю секретаря судового засідання Цимбала Д.А.,
розглянувши відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2019 року, постановлену судом у складі головуючого судді Харченко О.П. в місті Бахмуті Донецької області,  в справі номер 219/4203/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2018 року до Артемівського міськрайонного суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 9 липня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 , який мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.
У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, позивачка ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50%  прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишено без розгляду.
Із вказаною ухвалою не погодилась позивачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,  подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2019 року, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності, обґрунтованості, не містить аргументованих висновків по справі, порушує права та інтереси неповнолітньої дитини.
При винесенні рішення суд не проаналізував всі докази, подані йому та не надав їм правильної оцінки у відповідності з  чинним законодавством, не досліджені докази, що мають істотне значення для справи.
Зазначає, що позивачка ОСОБА_1 не була належним чином повідомленою про розгляд справи, оскільки не отримувала судові повістки  та копії ухвал суду за місцем її реєстрації.
Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.  
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Руднєва І.С. в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце  розгляду справи  повідомлені  належним  чином,  відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. 28 грудня 2019 року адвокат Руднєва І.С. надала заяву про розгляд справи за відсутністю  позивача ОСОБА_1 та її представника (а.с. 104).
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час та місце  розгляду справи  повідомлений належним  чином,  відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 20 серпня 2018 року суддею Артемівського міськрайонного суду Конопленко О.П. позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено до розгляду на 20 вересня 2018 року, про що постановлено ухвалу (а.с. 23).
Копія вказаної ухвали від 20 серпня 2018 року направлена позивачу, 7 вересня 2018 року поштове відправлення повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 30).
20 вересня 2018 року розгляд справи відкладено на 9 жовтня 2018 року (а.с. 33).
Судову повістку про розгляд справи 9 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 не отримала, конверт з нею повернувся до суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 37, 38).
9 жовтня 2018 року розгляд справи відкладено на 6 листопада 2018 року (а.с. 39, 40).
24 жовтня 2018 року протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями у зв`язку з закінченням терміну повноважень замінено головуючого суддю Конопленко О.С. на суддю Харченко О.С. (а.с. 44).
29 жовтня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27 листопада 2018 року, про що постановлено ухвалу (а.с. 45).
27 листопада 2018 року розгляд справи відкладено на 26 грудня 2018 року, визнано явку позивача ОСОБА_1 обов`язковою (а.с. 50). 
Судову повістку про розгляд справи 26 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 не отримала, конверт з нею повернувся до суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с.  57-58). 
26 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 16 січня 2019 року у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 59, 60).
16 січня 2019 року розгляд справи відкладено на 28 лютого 2019 року у зв`язку з неявкою сторін,   судові  повістки   сторонами  не  отримані,   конверти  повернулися  до  суду  за  закінченням 
встановленого строку зберігання (а.с. 64, 65, 66-67, 62-63). 
28 лютого 2019 року розгляд справи відкладено на 17 квітня 2019 року (а.с. 73,74).
Судову повістку про розгляд справи 17 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 не отримала, конверт з нею повернувся до суду за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 78-79).
17 квітня 2019 року відповідачем ОСОБА_3 до суду першої інстанції подано заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку з неявкою позивача (а.с. 80). 
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачку ОСОБА_1 належним чином повідомлено про розгляд справи, в судове засідання вона повторно не з`явилась.
З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає закону та фактичним обставинам справи. 
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки в судове засідання належно повідомленого позивача та в разі відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Судом встановлено, що 27 квітня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів (а.с. 1-2).
14 травня 2018 року ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутністю у зв`язку з виїздом за кордон (а.с. 17).
20 серпня 2018 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,  прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20 вересня 2018 року (а.с. 23).
Розгляд справи неодноразово відкладався через неявку в судове засідання учасників справи. Поштові відправлення з повістками про розгляд справи повертались до суду за закінченням встановленого строку зберігання.
При цьому слід зазначити, що повідомлення про наявність поштового відправлення з судовою повісткою про розгляд справи 17 квітня 2019 року позивачці ОСОБА_1 . Укрпоштою не направлялось, виходячи з відсутності на конверті відповідних відміток про це (а.с. 78, 79).
Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про визнання явки в судове засідання позивача обов`язковою не навів достатньої підстави прийняття такого рішення з врахуванням того, що позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю.
Отже, доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення позивача про розгляд справи  є обґрунтованими та заслуговують на увагу.
Принцип безперешкодного доступу до правосуддя визнається міжнародним співтовариством як фундаментальний згідно з Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) та Міжнародним пактом про громадянські і політичні права (п. 1 ст. 14 ): кожен у випадку спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд справи в розумний строк незалежним, неупередженим і компетентним судом, створеним на підставі закону, при дотриманні принципу рівності всіх перед судом.
Гарантуючи державний, у тому числі судовий, захист прав і свобод людини і громадянина, Конституція України одночасно закріплює право кожного захищати свої права і свободи всіма способами, не забороненими законом (ст. 55). Способи захисту цивільних прав зазначені у ст. 16 ЦК України.
З огляду на наведене, апеляційний суд  вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для залишення без розгляду позовної заяви  ОСОБА_1 в порядку п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України,  оскільки  позивач  не був належним чином повідомлений  про  розгляд справи.
За таких обставин,  ухвала суду про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 379 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , задовольнити.
Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 квітня 2019 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 14 січня 2020 року.

Суддя: