УХВАЛА

25 лютого 2020 року 
Київ
справа №826/793/18
адміністративне провадження №К/9901/4504/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача:  Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Державної міграційної служби України, Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про визнання неправомірним та скасування наказу про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, визнання неправомірним та скасування рішення Державної міграційної служби України про відхилення скарги на рішення Головного управління Державної міграційної служби в м. Києві про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання Державної міграційної служби України розглянути заяву про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року в задоволенні позову було відмовлено  в повному обсязі.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року - без змін.
17 лютого 2020 року громадянин Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року, у якій просить: відкрити касаційне провадження за даною скаргою; допустити правонаступником Головного управління Державної міграційної служби м. Києва - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити виходячи із наступного.
Згідно з п. 11 ч. 6 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм або ж справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. 
Предметом розгляду справи є скасування наказу про відмову у оформлені документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
У даному випадку слід зазначити, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо. 
Справа яка має виняткове значення для її учасника, може бути виокремлена із загальних правил розгляду адміністративних справ Верховним Судом, якщо особа яка подає касаційну скаргу, обґрунтовано довела, що саме цей випадок стосується його безпосередньо, порушує його права, свободи та інтереси.
Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, також може бути зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. 
Однак, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості, виняткового або фундаментального значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. 
Скаржник з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить переглянути у касаційному порядку рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року. 
До того ж, заявлена позивачем інформація стосовно конфлікту в країні походження носить загальний характер і не містить відомостей про факт переслідувань та утисків на батьківщині його особисто або членів його сім`ї за релігійною ознакою. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 жовтня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Іран ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в місті Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. 
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                          А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                               Л.О. Єресько

                                                                                                                        В.М. Соколов