КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 754/9726/17                                                                       Головуючий у І інстанції Таран Н.Г.
Провадження №22-ц/824/2606/2020                                            Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Ігнатченко Н.В., Писаної Т.О.,
за участі секретаря Тимошевської С.І.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ» - Бордунової Надії Олександрівни на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, апеляційний суд, - 
В С Т А Н О В И В :
 
у липні 2017 року ТОВ «Кольчуга-Київ» звернулись до суду з даним позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти, отриманні в межах інвестиційної діяльності, а саме: отриманні ОСОБА_1 кошти в національній валюті України в розмірі 23 495 197,96 грн. та отриманні ОСОБА_1 кошти в іноземній валюті в розмірі 6 045 252,27 дол. США по курсу Національного банку України на момент стягнення.
04 жовтня 2019 року позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно відповідача, в тому числі грошові кошти, які обліковуються на рахунках в банківських установах в межах суми позову, в тому числі, але не обмежуючись, яке належить відповідачу ОСОБА_1 , зокрема: 
- земельну ділянку площею 20,00 га, яка розташована в с. Роздольне, Каланчацького району, Херсонської області; 
- земельну ділянку площею 2 га, яка розташована в с . Роздольне, Каланчацького району, Херсонської області, 
- 16 земельних ділянок в с. Олексіївка, Каланчацького району, Херсонської області, 
- земельну ділянку 10,00 га, яка розташована в Каланчацькому районі, Херсонської області. 
Також, позивач просив накласти арешт на частку ОСОБА_1 у статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю, заборонити відчуження частки ОСОБА_1 в товариствах, накласти арешт на рухоме та нерухоме майно та кошти товариств, пропорційно до частки відповідача, якщо такі будуть виявлені щодо товариств, із зазначенням їх переліку.
Також, позивач просив обмежити відповідачу ОСОБА_1 право на виїзд за кордон.
Своє клопотання заявник обґрунтував недопущенням порушень майнових прав позивача та забезпечення виконання рішення суду.
Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 рокуу задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кольчуга-Київ» - Бордунова Н.О.просить скасувати ухвалу суду першої інстанції з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та прийняти нову постанову, якою заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, зокрема, що не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що тривалий судовий розгляд справи не є обґрунтованою підставою для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову. На думку скаржника, дії відповідача спрямовані на затягування судового процесу, з метою уникнути відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Поведінка відповідача викликає у позивача обґрунтовані підозри щодо ухилення від виконання рішення суду та створення перешкод, у тому числі шляхом відчуження належного майна.
17 січня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , в якому останній звертає увагу на не співмірність заходів забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, вимогам, які заявлені у позовній заяві. Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач не надав жодних доказів оціночної вартості майна відповідача, не обґрунтував рівноцінність таких заходів забезпечення змісту заявлених вимог, не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів. Крім того, зазначає, що позивачем не було належним чином обґрунтовано доводів щодо наявності в діях відповідача ознак ухилення від виконання зобов`язань, таких, наприклад, як реалізація належного йому майна чи підготовчі дії до реалізації.
Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року залишити без змін, як законну та обґрунтовану.
В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представники позивача підтримали наведені у скарзі доводи, просили її задовольнити та постановити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, з підстав, наведених у відзиві, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач не обґрунтував належним чином необхідність застосування заявлених заходів забезпечення позову, не вказав на які саме грошові кошти відповідача слід накласти арешт і де ці кошти знаходяться чи обліковуються, не надав суду доказів вартості майна, на яке просив накласти арешт для перевірки вимог щодо співмірності. Крім того, зазначив про відсутність передбачених законом підстав для обмеження відповідача у праві виїзду за кордон в якості забезпечення позовних вимог.
Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Так, відповідно до частини 1 cтатті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Вони мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.
Так, із позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо стягнення грошових коштів з відповідача.
У поданій заяві про забезпечення позову, представник позивача просив накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, а також на кошти в статутному капіталі товариств з обмеженою відповідальністю пропорційно частці відповідача.
Однак, позивачем не надано доказів на обґрунтування тверджень щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання судового рішення, не надано доказів підтверджуючих оціночну вартості майна, на яке позивач просив накласти арешт, для визначення співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам.
Крім того, ТОВ «Кольчуга-Київ»просили накласти арешт кошти відповідача, які обліковуються на банківських рахунках в банківських установах, без зазначення таких банківських установ та відповідних номерів рахунків.
Викладені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, враховуючи положення ст.149 ЦПК України, не є достатніми для обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Беручи до уваги, характер даного спору, зокрема наявність зобов`язальних правовідносин щодо стягнення коштів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з урахуванням наведених в заяві обставин, заявлені позовні вимоги не можна вважати співмірними із заходами забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, а обрані позивачем заходи такого забезпечення не сприятимуть в достатній мірі недопущенню істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.
Суд першої інстанції також обґрунтовано зазначив про відсутність правових підстав для обмеження відповідача в праві виїзду за кордон, оскільки немає судового рішення, яким би був покладений на нього обов`язок щодо сплати заборгованості.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для забезпечення позову у спосіб, заявлений позивачем, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах і доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ» - Бордунової Надії Олександрівни залишити без задоволення.
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 13 лютого 2020 року.

Суддя-доповідач                                                           Таргоній Д.О.
  
  Судді:                                                                           Ігнатченко Н.В.
                                                                                                                                                                                                                  Писана Т.О.