ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року                                                                         м. Херсон

справа: 2-8/10
провадження: 22-ц/819/332/20 

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого                Приходько Л.А. (суддя доповідач)
суддів:                Вейтас І.В.,
                       Кузнєцової О.А.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - колгосп ім. Кірова, правонаступником якого є Сільскогосподарський виробничий кооператив «Лідія»

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2019 року у складі головуючого судді Пухальського С.В., повний текст ухвали складено 25 листопада 2019 року, 

встановив:
08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про виправлення допущеної помилки в судовому рішенні у цивільній справі №2-292-7/92.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Скадовського районного народного суду Херсонської області у справі № 2-297/92 за його позовом до колгоспу ім. Кірова Скадовського району, правонаступником якого є СГВК «Лідія», про визнання незаконним переведення на іншу роботу та стягнення заробітної плати, ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено. На думку заявника у вказаному судовому рішенні допущено помилку, а саме його поновлено на посаді механіка холодильної установки в той час, як у рішеннях правління колгоспу не вказано з якої посади його звільнено, а судом вказане питання не з`ясовувалось, а в матеріалах справи відсутні відомості чи докази про місце його попередньої роботи в колгоспі, які б давали суду підстави при прийнятті рішення посилатись на будь-яку посаду його попереднього робочого місця.
Посилаючись на те, що запис від 10 березня 1986 року у трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 , заповненій на його ім`я в колгоспі ім. Кірова, вказує на виконання ним роботи в колгоспі «Машиніста холодильної установки», просив виправити допущену помилку в судовому рішенні цивільної справи № 2-297/92, визнавши помилковим рішення суду про його поновлення на посаді «Механіка холодильної установки» та поновити його на посаді «Машиніста холодильної установки», як це записано в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 , заповненій на його ім`я.
Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2019 року у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено. 
Ухвала мотивована тим, що судом прийнято рішення в межах заявлених позивачем вимог, в тому числі щодо назви посади на яку його поновлено, як про те зазначено в позовній заяві. Матеріали справи не містять даних щодо уточнення позивачем позовних вимог в цій частині. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, та прийняти нове рішення суду, яким задовольнити його заяву від 08 жовтня 2019 року про виправлення описки в рішенні Скадовського районного народного суду Херсонської області від 09 лютого 1993 року у справі № 2-297/92, визнавши помилковим запис «Механік холодильної установки» та визнавши дійсним запис «Машиніст холодильної установки».
Скарга мотивована тим, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про виправлення помилки у судовому рішенні, оскільки заявник не просив суд змінювати рішення суду від 09 лютого 1993 року, а лише просив суд виправити помилку у назві посади, на яку його поновлено судом, а саме слово в посаді «Механік» змінити на «Машиніст» холодильної установки, зазначивши, що на момент прийняття судом рішення у справі він працював у колгоспі ім. Кірова «Машиністом холодильної установки», а не «Механіком холодильної установки».
Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року, відповідно до вимог ч.2 ст. 369 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи 28 квітня 1992 року ОСОБА_1 звернувся до Скадовського районного народного суду Херсонської області із позовною заявою до правління колгоспу ім. Кірова Садовського району про визнання рішення правління колгоспу від 09 квітня 1992 року про переведення його на іншу роботу незаконним, про поновлені на попередньому місці роботи та стягнення заробітної плати, посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем, з січня 1976 року до початку квітня 1992 року працював механіком по холодильним установка. 16 квітня 1992 року дізнався про звільнення його з займаної посади із переведенням на інше місце роботи. Посилаючись на незаконність та безпідставність його переведення, ОСОБА_1 просив суд визнати незаконними рішення правління колгоспу ім. Кірова Скадовського району від 09 квітня 1992 року про його переведення на іншу роботу та оголошення догани, поновити його на попередньому місці роботи, стягнувши різницю в заробітній платі (справа № 2-297 а.с. 2).
Рішенням Скадовського районного народного суду Херсонської області від 09 лютого 1993 року позовні вимоги задоволено. Поновлено ОСОБА_1 на роботу механіком по холодильним установкам колгоспу ім. Кірова, визнано переведення на іншу роботу незаконним, стягнуто різницю в заробітній платі за час незаконного переведення з 09 квітня 1992року по 09 лютого1993року (справа № 2-297/92 а.с. 155-157).
Додатковим рішенням Скадовського районного народного суду Херсонської області від 15 лютого 1993 року стягнуто з колгоспу ім. Кірова різницю у заробітній платі за час незаконного переведення з 09 квітня 1992 року по 09 лютого 1993 року в сумі 23 889грн. на користь ОСОБА_1 (справа № 2-297/92 а.с. 161-162).
Ухвалою Херсонського обласного суду від 07 квітня 1993 року вказані судові рішення залишені без змін (справа № 2-297/92 а.с. 177-179).
Звертаючись до суду з заявою про виправлення описки ОСОБА_1 просив виправити допущену помилку в рішенні Скадовського районного суду Херсонської області від 09 лютого 1993 року у цивільній справі № 2-297/92, визнавши помилковим рішення суду про його поновлення на посаді «Механіка холодильної установки» та поновити його на посаді «Машиніста холодильної установки», посилаючись на записи в трудовій книжці колгоспника № НОМЕР_1 , заповненій на його ім`я.
Статтею 213 ЦПК УРСР, в редакції чинній на час ухвалення судового рішення у справі визначено, що після проголошення рішення суд, який постановив його, не вправі сам скасувати або змінити це рішення. Суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки.
За правилами ч.1 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.
Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п.19 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.
Таким чином, під опискою слід розуміти зроблену судом механічну (мимовільну, випадкову) граматичну помилку в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адреси, зазначення дат та строків.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що обставини викладені в заяві про виправлення описки щодо виправлення помилки в резолютивній частині рішення Скадовського районного суду Херсонської області суду від 09 лютого 1993 року, а саме зазначення, що позивача поновлено на посаді «Машиніста холодильної установки», а не на посаді «Механіка холодильної установки», не є опискою у розумінні ст. 269 ЦПК України.
З матеріалів цивільної справи № 2-297/92 вбачається, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначав, що він перебуває з колгоспом ім. Кірова в трудових відносинах, працюючи на посаді механіка холодильної установки (а.с.2), під час розгляду справи ОСОБА_1 в своїх поясненнях також неодноразово зазначав, що він працював саме механіком холодильної установки (а.с.22 , 42 на звороті). 
Крім того, вирішуючи питання про стягнення різниці у заробітній платі за час незаконного переведення, судом за основу прийнята заробітна плата механіка холодильних установок (а.с.135, 161-162).
Будь-які відомості, що ОСОБА_1 на час його звільнення від роботи з переведенням на іншу роботу працював на посаді «Машиніста холодильних установок», матеріали цивільної справи № 2-297/92 не містять.
А отже доводи заявника про те, що в рішенні суду допущена описка у назві посади на яку його поновлено не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими судом матеріалами цієї справи.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення помилки у рішенні суду шляхом визнання помилковим рішення про його поновлення на посаді «Механіка холодильної установки» та поновлення його на посаді «Машиніста холодильної установки»
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 20 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       
Головуючий                                                                        Л.А. Приходько

Судді:                                                                                 І.В. Вейтас 

                                                                               О.А. Кузнєцова